П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
13 січня 2021 року                                                            м. Київ
 
справа № 361/794/19
 
провадження № 22-ц/824/153/2021
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
 
Іванової І.В. (суддя-доповідач), Гуля В.В., Матвієнко Ю.О. 
 
сторони :
позивач -Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»
 
відповідач -  ОСОБА_1 
             
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2020 року у складі судді Радзівіл А.Г., повний текст складений 10.07.2020 року,
в с т а н о в и в:
 
У лютому 2019 року позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 і просив стягнути з нього заборгованість за кредитним договором б/н від 20 лютого 2015 року. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що  ОСОБА_1  звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від          20 лютого 2015 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. В наслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором утворилась заборгованість в розмірі 20 902 грн. 76 коп., яку банк просив стягнути на свою користь.
Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2020 року в задоволенні позовних вимогАТ КБ «Приватбанк» відмовлено. 
В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, та ухвалити новерішення, яким позовні вимогибанку задовольнити.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги позивач посилається на те, що  відповідачу на підставі анкети-заяви було відкрито картковий рахунок, видано кредитну картку з встановленим кредитним лімітом 10 000 грн. Відповідач після отримання картки, за умовами укладеного з банком договору, здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація відповідачем картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору.  
Позивач також зазначає, що з виписки про рух коштів вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, знімав їх в банкоматах, розраховувався за товари та послуги. Крім цього, ОСОБА_1 частково погашав наявну заборгованість та продовжував користуватися кредитними коштами у вигляді кредитного ліміту на платіжній картці. 
Позивач також вважає, що місцевий суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні фактично отриманих коштів (тіла кредиту) та відсотків по кредиту, встановивши при цьому, що банк надав відповідачу кредит, а він його не повернув.
Окрім зазначеного, АТ КБ «Приватбанк» посилається на те, що місцевим судом, при вирішенні справи не враховано висновки Верховного Суду  
Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.
Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
 За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» просить здійснити апеляційний розгляд з викликом представника банку у судове засідання.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Згідно вимог ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. 
Клопотання АТ КБ «Приватбанк» про розгляд справи з викликом сторін не підлягає задоволенню, оскільки ціна позову становить 20 902 грн. 76 коп., що є меншою сумою, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням учасників справи.              
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що 20 лютого 2015 року  ОСОБА_1 підписав анкету-заяву б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а. с. 7).
Згідно розрахунку, наданого АТ КБ «Приватбанк», заборгованість відповідача перед банком на 25 грудня 2018 року складає 20 902 грн. 76 коп., з яких 9 977 грн. 40 коп. тіло кредиту; 3 341 грн. 69 коп.нараховано відсотків за користування кредитом ; 7 112 грн. 11 коп. нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. (фіксована частина), 971 грн. 56 коп. (процентна складова) (а.с. 5-6). 
Відмовляючи в задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем заявлених вимог. 
Однак, апеляційний суд не може в повній мірі погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Звертаючись до суду з даним позовом, АТ КБ «Приватбанк» посилається на те, що 20 листопада 2015 року банк та  ОСОБА_1 уклали кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
На підтвердження умов договору банк надав суду копію анкети-заяви  ОСОБА_1  від 20 листопада 2015 року, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, розрахунок заборгованості.
Однак, вказані документи не підтверджують погодження сторонами умов кредитування.
Як вбачається з матеріалів справи, ні витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не містять підпису  ОСОБА_1 .
Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію. Заява не містить даних про умови кредитування.
03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом  ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17).
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт  та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису позичальника,  не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами  шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Відповідно, у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь  АТ КБ «Приватбанк» процентів та неустойки за договором кредиту.
В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що АТ КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Отже, з урахуванням зазначеної позиції Великої Палати Верховного Суду позивач має право лише на повернення сум фактично отриманих коштів. 
З огляду на наведене,  у суду першої інстанції були відсутні підстави відмови у задоволенні позовних вимог АТ «КБ «Приватбанк» в частині стягнення з  ОСОБА_1 кредитних коштів  в сумі 9 977 грн. 40 коп., які він фактично отримав на підставі заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг.
Разом з тим, доводи апелянта про те, що позичальник має також сплатити банку відсотки за користування кредитними коштами, оскільки це відповідає приписам ст. 1048 ЦК України - правові висновки ВС від 18 грудня 2019 року у справі 205/2825/18 та від 20 травня 2020 року у справі 588/62/18, апеляційний суд відхиляє, адже в цій справі відсутній документ з умовами для нарахування відсотків, пені та штрафів, вимоги про стягнення заборгованості по яким заявляє банк, який би був підписаний сторонами справи.
Крім того, вимоги про стягненню відсотків, обрахованих за положеннями      ст. 1048 ЦК України, не заявлялися позивачем при розгляді справи в суді першої інстанції, отже не можуть вирішуватися при апеляційному розгляді цієї справи що відповідає приписам ч.1 ст.367 ЦПК України щодо меж апеляційного перегляду.
При цьому вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач до суду першої інстанції не пред`явив, що є підставою для відхилення доводів апеляційної скарги у цій справі про необхідність стягнення відсотків у розмірі облікової ставки НБУ чи відсотків річних згідно вимог ст. 625 ЦК України при розгляді справи в суді апеляційної інстанції. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.  
Враховуючи викладене, апеляційна скарга АТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення суду скасуванню з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позову.
Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах,-
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.
Заочне рішенняБроварського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2020 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного  товариства Комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ 14360570) кредитні кошти в розмірі 9 977 грн. 40 коп. 
В решті позову відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного  товариства Комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ 14360570) судовий збір у розмірі 2 290 грн. 80 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків передбачених ч.3 ст. 389 ЦПК України.

 
Головуючий:    

 
 
Судді: