ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 р.	Справа № 520/6632/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "ВЕГА+" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 року (суддя: Спірідонов М.О., м. Харків) по справі № 520/6632/2020
за позовом         Приватного підприємства "ВЕГА+"  
до         Головного управління ДПС у Харківській області ,         Державної податкової служби України                 
про скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство "ВЕГА+" (далі по тексту – позивач, ПП «ВЕГА+») звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту – відповідач-1, ГУ ДПС у Харківській області), Державної податкової служби України (далі по тексту – відповідач-2, ДПС України), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 29.04.2020 №1542839/32236398;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати таблицю даних платника податку на додану вартість від 23.04.2020, яку було подано ПП "ВЕГА+";
- стягнути на користь ПП "ВЕГА+" понесені судові витрати солідарно за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Харківській області.
В обґрунтування позову ПП «ВЕГА+» зазначено, що оскаржуване рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 29.04.2020 №1542839/32236398 є протиправним, а тому підлягає скасуванню.
Представником відповідача - Головного управління ДПС у Харківській області, подано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог ПП «ВЕГА+». Вказує, що за результатами розгляду таблиці даних платника податку, зареєстрованої 23.04.2020 за № 9086989943, відповідно до пункту 16 Порядку, прийнято рішення про її неврахування з підстав наявності податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій, а, отже, вважає оскаржуване рішення законним та таким, що винесено в межах чинного законодавства України.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 по справі № 520/6632/2020 в задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "ВЕГА+" (61010, м. Харків, вул. Нетіченська, буд. 34, оф. 9) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46), Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8) про скасування рішення - відмовлено.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 по справі № 520/6632/2020 та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що позивачем було подано до контролюючого органу таблицю даних платника податку на додану вартість від 29.04.2020 №1542839/32236398 з метою запобігання зупинення реєстрації податкових накладних у майбутньому та скорочення кількості заблокованих податкових накладних. Зазначає, що посилання контролюючим органом на наявну податкову інформацію не може бути висновком щодо порушення позивачем норм Податкового кодексу України, оскільки у разі виявлення фактів порушення контрагентом платника податків чинного законодавства, відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цієї особи, у зв`язку з чим право платника податків не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третьою особою. Вказує, що здійснення господарських операцій ПП «ВЕГА +» підтверджено первинними документами в повній мірі. А також вказує, що оскаржуване рішення контролюючого органу є самостійним та протиправним, що породжує для останнього негативні наслідки у вигляді блокування податкових накладних. У квитанціях до таких накладних зазначено про відсутність кодів у таблиці, тому прийняття та використання таблиці попередить зупинення реєстрації накладних для підприємства в майбутньому Оскільки у позивача наявні, передбачені чинним законодавством України документи, які свідчать про реальність здійснення господарських операцій між ПП «ВЕГА +» та його контрагентами, вважає, що правові підстави для неврахування таблиці даних платника податків відсутні, а порушене право ПП «ВЕГА+» має бути відновлене.
Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на наведену норму, беручи до уваги, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі сторін.
Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що 23 квітня 2020 року позивачем - приватним підприємством «ВЕГА+» подано до Державної податкової служби України таблицю даних платника податку на додану вартість за встановленою формою, відповідно до п. 12 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165.
Разом з вказаною таблицею позивачем надіслано пояснення б/н від 23.04.2020, відповідно до п. 14 Порядку, де зазначено вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку, інформацію про складські приміщення, працівників, види товару та основних постачальників.
Згідно з квитанцією № 2 від 23.04.2020 документ прийнято контролюючим органом, але таблицю не враховано. У вказаній квитанції зазначено: виявлено помилки/зауваження: інформацію Таблиці даних платника на додану вартість, зареєстрованої у контролюючому органі 23.04.2020 за № 9086989943 не враховано автоматично через невиконання вимог ч.1 абз.3 п. 18 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165. Таблицю даних платника податку на додану вартість прийнято до розгляду.
За результатами розгляду таблиці комісією регіонального рівня прийнято рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 29.04.2020 № 1542839/32236398 з підстав наявності у контролюючого органу податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивач оскаржив його до суду.  
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржене рішення відповідача не порушує жодних прав позивача так як не призводить до зміни, припинення якихось майнових прав позивача та носить лише інформативний характер, на відміну від відмови, заблокування відповідачем реєстрації ПН/РК.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.
За змістом п.п. "б" п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) (далі по тексту - ПК України), об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Пунктом 187.1 ст. 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до абзацу першого п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Абзацами першим, другим п. 201.10 ст. 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом  - ЄРПН) відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246  (далі за текстом - Порядок №1246).
Зокрема, п. 12 Порядку №1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.
Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165.
Згідно з додатком № 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН затверджено критерії ризиковості платника податку на додану вартість, а саме:
1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.
4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним запроваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.
5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).
6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.
7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.
8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій наклад ній/розрахунку коригування.
Відповідно до додатку № 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН затверджено критерії ризиковості здійснення операцій, а саме:
1. Відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
2. Відсутність (анулювання, зупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право платника податку на виробництво, експорт, імпорт і оптову торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 і 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, зазначених платником податку в податковій накладній/розрахунку коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі на дату їх складення.
3. Відсутність на дату складення податкової накладної/розрахунку коригування відомостей (актуального запису) в Реєстрі платників акцизного податку з реалізації пального щодо суб`єкта господарювання, який подав для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, у яких зазначено товар (пальне) за кодами згідно з УКТЗЕД відповідно до підпункту 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 Кодексу.
4. Складення розрахунку коригування постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, якщо передбачається зміна номенклатури товару/послуги (для товарів за кодами згідно з УКТЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для послуг за кодами відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів), за умови відсутності такого/такої товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування, поданому для реєстрації в Реєстрі, у таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (надається).
5. Перевищення суми компенсації вартості товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, поданому отримувачем такого товару/послуги для реєстрації в Реєстрі, величини залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України з 1 січня 2017 р., зазначеного постачальником у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування, складених на отримувача такого/такої товару/послуги, та обсягу постачання з 1 січня 2017 р., зазначеного отримувачем у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування на постачання такого/такої товару/послуги.
6. Складення розрахунку коригування на зменшення податкових зобов`язань до податкової накладної, складеної та зареєстрованої постачальником товарів/послуг на неплатника податку на додану вартість, та подання для реєстрації в Реєстрі у строк, що перевищує 14 календарних днів з дня складення податкової накладної, зареєстрованої в Реєстрі без порушення граничних строків реєстрації, встановлених Кодексом.
Відповідно до п. 2 Порядку № 1165, таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.
Відповідно до п.п. 4 п. 3, п. 4 Порядку № 1165, податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі  ознаки безумовної реєстрації): у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД  та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом.
У разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Згідно з п. 12 Порядку № 1165, платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).
У таблиці даних платника податку зазначаються:
види економічної діяльності відповідно до КВЕД;
коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України;
коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України. (п.13 Порядку №1165).
Пунктами 14-17 Порядку №1165 встановлено, що Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.
Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (додаток 6).
У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач, скориставшись правом визначеним п. 12 Порядку № 1165, направив до контролюючого органу таблиці даних платника податків на додану вартість, в якій відображено види економічної діяльності відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності (КВЕД 45.31 – оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів), пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійснення операцій, зазначених у таблиці даних платника податків на додану вартість.
Комісія, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, розглянувши ці документи, прийняла оскаржуване рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість.  
Рішення комісії контролюючого органу повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної (п. 17 Порядку № 1165).
При цьому, як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, підставою для неврахування податковим органом таблиці даних платника податку на додану вартість позивача є наявність в органах державної податкової служби України, податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій.
Зазначене рішення відповідача не містить реквізитів рішення, яким позивача віднесено до ризикових платників податків, про такі обставини відповідач не повідомляв в наданих ним процесуальних документах та не надав жодних доказів на підтвердження віднесення позивача до ризикових платників податків. Інформація, яка б свідчила про проведення ризикових операцій ТОВ "ВЕГА+", в матеріалах справи відсутня.
Колегія суддів зазначає, що навіть віднесення позивача до переліку ризикових платників податків не може бути підставою для прийняття рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають врахуванню вказаної таблиці, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку разом із таблицею.
Колегія суддів зауважує, що прийняття протиправного рішення відповідача позбавило позивача права можливості безумовної реєстрації вказаної таблиці. Посилання відповідача на те, що позивачем не зазначено, в чому саме виразилось порушення його прав та щодо наявності прямого причино-наслідкового зв`язку між прийняттям оскаржуваного рішення та будь-якими негативними наслідками для позивача, які стосуються його діяльності, колегія суддів вважає безпідставними і такими, що повністю суперечать як матеріалам справи так і приписам Порядку № 1165.
Крім того колегія суддів зауважує, що відповідач, посилаючись на п.19 Порядку №1165, яким передбачено, що у разі коли до контролюючого органу надійшла податкова інформація, що свідчить про надання платником податку недостовірної інформації, в таблиці даних платника податку, яка врахована, зокрема в автоматичному режимі, комісії контролюючих органів мають право прийняти рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 Кодексу, також не надав жодних доказів надання платником (позивачем) недостовірної інформації.
Не наведення відповідачем доказів того, що платником податків надана недостовірна інформація свідчить про протиправність відповідного рішення.
Колегія суддів зауважує, що в силу ч. 2 ст. 2 КАС України, будь-які рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.
Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №822/1817/18, від 02.04.2019 у справі №822/1878/18.
Натомість, оспорюване у цій справі рішення суб`єкта владних повноважень - Комісії ГУ ДПС у Харківській області не містить чіткого визначення підстав та мотивів для його прийняття, що свідчить про необґрунтованість такого рішення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення ГУ ДПС у Харківській області від 29.04.2020 №1542839/32236398 про неврахування поданої таблиці даних платника податку на додану вартість позивача від 23.04.2020 є протиправним та підлягє скасуванню.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що ГУ ДПС у Харківській області при прийнятті рішення від 29.04.2020 №1542839/32236398 про неврахування поданої таблиці даних платника податку на додану вартість позивача від 23.04.2020, діяло необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття таких рішень, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому наявні підстави для визнання його протиправним та скасування.
Колегія суддів також враховує приписи п. 22 Порядку № 1165, відповідно до яких Таблиця даних платника податку враховується у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке набрало законної сили.
Отже, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку.
У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи викладене вище, рішення суду першої інстанції прийнято при неповному з`ясуванні обставин у справі, з порушенням норм матеріального і процесуального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування рішення з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ВЕГА+" задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 року по справі № 520/6632/2020 скасувати.
Прийняти постанову, якою позовні вимоги Приватного підприємства "ВЕГА+" - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 29.04.2020 р. № 1542839/32236398.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати таблицю даних платника податку на додану вартість від 23.04.2020, яку було подано ПП "Вега+".
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		С.П. Жигилій	
Судді	   	В.Б. Русанова    Т.С. Перцова   	
Повний текст постанови складено  19.01.2021 року