ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 березня 2021 року           справа № 200/8407/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року (повний текст складено 13 жовтня 2020 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/8407/20-а (суддя в 1 інстанції - Голошивець І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                             В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.           Позов вмотивовано тим, що позивач перебуває на обліку у відповідача. З 23.05.2017 позивачу була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».07.02.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою в якій, зокрема просив надати виписку про призначення пенсії. Згідно наданої відповіді, позивач дізнався, що при перерахунку його пенсії відповідач зменшив доплату до попереднього розміру пенсії, чим позбавив позивача права на отримання підвищеного розміру пенсії під час перерахунків пенсії. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 200/8407/20-а у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначав, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України апеляційний розгляд справи здійснений в порядку письмового провадження.
Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Колегією суддів встановлено, що позивач перебуває на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, має статус працюючого пенсіонера.
Як встановлено колегією суддів, та підтверджено матеріалами справи, станом на 01.10.2017 розмір пенсії ОСОБА_1 складав 5198,65 грн. де розмір пенсії за віком - 3743,89 грн.; доплата за понаднормовий стаж  (за років) - 144,32 грн.; доплата до старого основного розміру пенсії (01.10.2017) - 1310,44 грн.
Індивідуальний коефіцієнт стажу - 0,46583.
Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії ОСОБА_1 становить 8037,03 грн. (4404,35 грн.- показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2016 рік *2,13501 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).
З 01.03.2019 розмір пенсії позивача складав 5198,65 грн. де розмір пенсії за віком (9403.33 * 0.46583) - 4380,35 грн.; доплата за понаднормовий стаж (за 11 років) - 144,32 грн.; загальний розмір пенсії - 4524,67 грн.; доплата до старого основного розміру пенсії - 673,98 грн.
Індивідуальний коефіцієнт стажу - 0,46583.
Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становить 9403,33грн. (4404,35 грн.- показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2016 рік *2,13501 - індивідуальний  коефіцієнт заробітної плати).
Станом на лютий 2020 року розмір пенсії складає 5198,65 де розмір пенсії за віком (9403.33 * 0.50667) 4764,39 грн.; доплата за понаднормовий стаж (за 15 років) - 196,80 грн.; загальний розмір пенсії - 4961,19 грн.; доплата до старого основного розміру пенсії (01.10.2017) - 237,46 грн.
Індивідуальний коефіцієнт стажу - 0,50667.
Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становить 9403,33 грн. (4404,35 грн. - показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2016 рік *2,13501 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Приписами ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1058- ІV).
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Частиною 2 ст. 25 Закону № 1058-IV передбачено, що коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим частини третьої статті 24 цього Закону - 0,85.
Частиною 1 вказаної статті, у редакції, чинній до перерахунку пенсії позивачу, було передбачено, що за період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08%.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV, розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.
Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону. Порядок індексації і перерахунку пенсії передбачені ст. 42 Закону № 1058-IV.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII (далі - Закон № 2148- VIII), який набрав чинності 01.10.2017, до частини першої статті 25 Закону № 1058-ІУ були внесені зміни та визначено, що за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.
Законом № 2148-VIII розділ XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV доповнено п. 4.3 такого змісту: «Пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 01.12.2017 Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.
З п. 1 розділу ІІ Закон № 2148-VIII вбачається, що п. 4.3 розділу XV Закону № 1058-IV застосовується з 01.10.2017.
При цьому, п. 1 розділу ІІ Закон № 2148-VIII установлено, що з 01.12.2017 до встановлення розміру прожиткового мінімуму, який буде більшим за розмір, встановлений на 01.12.2017  та збільшений на 79 гривень, при призначенні та перерахунку пенсій, надбавок, підвищень, інших пенсійних виплат, встановлених законодавством, використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений на 01.12.2017 Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень
У разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Підпунктами 2 і 5 Порядку проведення перерахунку пенсій встановлено, що у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17; у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного у цьому пункті, не досягає 100 гривень, встановлюється доплата до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.
Пунктом 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, передбачено, що у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017 на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.
Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Позивачу пенсію призначено відповідно до положень Закону № 1058-IV до набрання чинності Законом № 2148-VIII, у зв`язку з чим пенсія підлягала перерахунку з 01.10.2017 з урахуванням пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV та застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Разом з тим, нормами п. 2 розділу ІІ «Прикінцевих положень» Закону № 2148-VIII визначено, що у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Отже, Законом № 2148-VIII передбачено заходи з метою уникнення зменшення розміру раніше призначених пенсій.
Як вже зазначалось раніше, внаслідок проведеного перерахунку пенсії, розмір пенсії за віком позивача склав 3743,89 грн. На виконання вимог вищезазначеного Закону та задля недопущення зменшення розміру пенсії позивача, відповідачем було призначено 1310,44 грн. як доплату до основного  пенсії. Таким чином, фактичний розмір пенсії позивача складав 5198,65 грн.  
Таким чином, жодним доказом у справі не підтверджується, що за наслідками проведеного з 01.10.2017 перерахунку пенсії, загальний розмір пенсії позивача зменшився.
Конституційний Суд України в Рішенні №1-рп/99 від 09.02.1999 у справі №1-7/99 зазначив, що дію в часі законів та інших нормативно-правових актів треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Перерахунок пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% здійснено з 01.10.2017, тобто з дати набрання чинності пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, що виключає зворотну дію закону в часі.
Норми п. 4.3 розділу XV Закону № 1058-IV не було визнано неконституційними, а отже у відповідача були відсутні підстави не застосовувати їх при перерахунку пенсії позивачу.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що під час перерахунку пенсії відповідач діяв правомірно.
Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, які наведені в постанові від 05.02.2020 у справі № 822/3781/17.
Оскільки колегія суддів дійшла висновку про правомірність проведеного перерахунку пенсії та встановленням показника  - «доплата до основного старого розміру», підстави для здійснення перерахунку пенсії з врахуванням всіх підвищень відсутні.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією  та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.
За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-          

                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 200/8407/20-а - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 200/8407/20-а - залишити без змін.      
Повне судове рішення складено 01 березня 2021 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                       А.В. Гайдар

Судді                                                                                                             Е.Г. Казначеєв

                                                                                                                       Г.М. Міронова