Справа № 757/9062/19-ц                                                                                                                      Головуючий в суді І інстанції Литвинова І.В.
Провадження № 22ц-824/1805/2021                                                                                             Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2021 року                                                                                                          м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
 
головуючого Мельника Я.С.,
суддів: Матвієнко Ю.О., Поливач Л.Д.,
за участі секретаря Примушка О.В.,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 01 грудня 2020 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
 
                                                                  ВСТАНОВИВ:                                                       
 
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом. 
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 01 грудня 2020 року провадження у справі було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України із-за  відсутності предмета спору.
Не погодившись із цією ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається зокрема на те, що місцевий суд не дотримався норм матеріального та процесуального права, не врахував, що предметом спору у даній справі було дослідження підстав і законності вчинення виконавчого напису нотаріусом, оскільки за одним і тим же кредитним договором між ним та ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», було ухвалено як судове рішення про стягнення з нього боргу, так і видано оскаржуваний виконавчий напис, через що вважає оскаржувану ухвалу незаконною і такою, що підлягає скасуванню.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення ОСОБА_1 до суду із цим позовом між ним і кредитором ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», відсутні правовідносини за оскаржуваним виконавчим написом нотаріуса, оскільки цей виконавчий напис було виконано, а заставлене боржником майно за договором, на якому було вчинено виконавчий напис, реалізовано у законний спосіб у межах виконавчого провадження також до пред`явлення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та виконавче провадження у подальшому було закрито, а тому місцевий суд вважає, що у даній справі предмет спору відсутній.
Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. вчинено виконавчий напис № 24968 про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № 043/710310-KR, укладеного 22 серпня 2008 року з ПАТ «Укрсоцбанк», у розмірі 6 216, 20 доларів США.
25 вересня 2018 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д. В. відкрито виконавче провадження № 57288764 за заявою стягувача АТ «Укрсоцбанк» про примусове виконання виконавчого напису № 24968 від 31 жовтня 2017 року.
18 лютого 2019 року у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Альфа-Банк» був реалізований автомобіль у процедурі виконавчого провадження з прилюдних торгів (https://setam.net.ua/auction/331638).
Як встановлено, 11 березня 2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. у межах виконавчого провадження № 57288764 повернуто виконавчий документ - напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Києва Чуловського В. А. стягувачеві.
03 грудня 2019 року припинено діяльність юридичної особи АТ «Укрсоцбанк» шляхом реорганізації і приєднання до АТ «Альфа-Банк», що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Правонаступником прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» є АТ «Альфа-Банк».
Разом з тим, із вказаним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 15 лютого 2019 року, тобто до повернення приватним виконавцем виконавчого документу (т.1, а.с.3).
Згідно з пунктом 2 частини першої ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.
Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.
Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що місцевим судом не було належним чином досліджено змісту позовних вимог та предмету спору, оскільки позивачем оскаржується виконавчий напис нотаріуса та дається оцінка його законності і обґрунтованості, і предметом даного позову не є обсяг кредитної заборгованості позивача перед кредитором, крім того з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом 15 лютого 2019 року до повернення приватним виконавцем виконавчого документу, і ці обставини також мають бути предметом дослідження суду, чого місцевий суд не врахував та дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі через відсутність предмету спору.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апелянта частково заслуговують на увагу, а тому ухвалу суду першої інстанції від 28 жовтня 2019 року необхідно скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 374, 379 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 01 грудня 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржено до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Головуючий:                               Судді: