ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

09 лютого 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №2-3887/06 
Номер провадження 22-ц/816/32/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Собини О. І. 
за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М., 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Сумська міська рада,
треті особи: Сумська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 ,
особа, яка не брала участь у справі, проте оскаржуваним судовим рішенням суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та обов`язки – ОСОБА_3 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 
на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2006 року ухвалене в складі судді Опімах Л.М., в м. Суми, 

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сумської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Третя Сумська державна нотаріальна контора, про виділ часток співвласників в спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування.
Свої вимоги мотивував тим, що йому, матері ОСОБА_4 та сестрі ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_4 , після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася із 1/3 частини вказаної квартири, а він є спадкоємцем за законом першої черги та прийняв спадщину, так як на час її відкриття проживав із спадкодавцем. Посилаючись на те, що без виділу частки спадкодавця в спільному майні він позбавлений можливості оформити свої спадкові права, просив суд ухвалити рішення, яким виділити частку із майна, що перебуває в спільній сумісній власності – квартирі АДРЕСА_1 , за померлою ОСОБА_4 , виходячи з рівності часток кожного із співвласників вказаної квартири, у розмірі 1/3 її частини; визнати на ним право власності на 2/3 частини вище зазначеної квартири, а за ОСОБА_2 право на 1/3 її частини. 
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2006 року визначено частки в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та померлою ОСОБА_4 по 1/3 за кожним. 
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування, після померлої ОСОБА_4 . 
В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у даній справі, але вважає, що оскаржуваним судовим рішенням суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та обов`язки ОСОБА_3 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, а провадження по справі закрити. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 , в установлений законом строк її законними представниками подано заяву про прийняття спадщину, проте, суд першої інстанції оскаржуваним рішенням позбавив її права на спадкове майно.
Зазначає, що судом першої інстанції в порушення норм процесуального законодавства, не було встановлено коло спадкоємців померлої ОСОБА_4 та не витребувана спадкова справа, та як наслідок її не було залучено до участі у справі та позбавлено права на судовий захист.
Звертає увагу і на відсутність правових підстав вирішувати питання про виділ померлій ОСОБА_4 1/3 частини спірної квартини, оскільки станом на дату подачі позову та ухвалення судового рішення вказане спадкове майно належало їй на праві власності. 
Також вказує на те, що судом першої інстанції не було досліджено обставини щодо прийняття позивачем ОСОБА_1 спадщини після померлої, так як на час відкриття спадщини він фактично не проживав із спадкодавцем, а до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини він не звертався. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення суду залишити без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 – адвоката Юшкевич Є.Ю., представника ОСОБА_1 – адвоката Вороненка Р.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право власності на житло від 28 травня 1998 року на праві спільної сумісної власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 6). 
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_4 (а.с. 9-10), після її смерті відкрилася спадщина. 
Приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Т.А. 12 грудня 2005 року був посвідчений заповіт, відповідно до якого ОСОБА_4 належну їй на праві приватної власності 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 заповіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 43-44). Заповіт був зареєстрований в Спадковому реєстрі 12 грудня 2005 року за №38147524 (а.с. 45).
08 серпня 2006 року батьки малолітньої ОСОБА_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулися до Третьої Сумської державної нотаріальної контори із спільною заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 (а.с. 80).
17 жовтня 2020 року ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_9 ) звернулася до Сумської міської державної нотаріальної контори із заявою, в якій просила повідомити причини не видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 . 
Листом від 17 жовтня 2020 року державний нотаріус Сумської міської державної нотаріальної контори Дрюков О.М. повідомив, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 неможливо, так як на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2006 року було визнано та зареєстровано право власності на належну померлій ОСОБА_4 1/3 частину вище згаданої квартири за ОСОБА_10 (а.с. 73). 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, який відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину.
Проте, з такими висновками колегія суддів не може повністю погодитися, оскільки вони зроблені внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи. 
Зокрема, суд першої інстанції не перевірив наявність спадкової справи після смерті ОСОБА_4 та не визначився з колом та правами спадкоємців на майно померлої, що призвело до неправильного вирішення справи.
У відповідності до вимог ст.ст. 1218, 1261 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно з вимогами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. 
Сторонами в цивільному процесі, згідно зі ст. 48 ЦПК України, є позивач і відповідач. Позивачами і відповідачами можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. 
Згідно положень цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Відповідно, неналежний відповідач - особа, яка була притягнута позивачем та щодо якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом.
З роз`яснень, наданих у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування » від 30 травня 2008 року №7 слідує, що відповідачами у справах про спадкування є спадкоємці за законом і за заповітом, а при їх відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами - територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 
З долучених ОСОБА_3 до апеляційної скарги письмових доказів достеменно встановлено, що спадкоємицею після смерті ОСОБА_4 за заповітом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 є саме ОСОБА_3 , яка в установлений законом порядок прийняла спадщину до звернення ОСОБА_1 із цим позовом до суд. 
Доказів на підтвердження наявності у померлої ОСОБА_4 іншого спадкового майна, що не охоплено заповітом матеріали справи не містять. 
Тобто, з викладеного слідує, що спір з приводу прав ОСОБА_1 на спадкове майно – 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 існує саме з ОСОБА_3 , однак вимог до неї заявлено не було. 
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України,підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, враховуючи те, що у спір з Сумською міською радою відсутній, права ОСОБА_1 на спірне спадкове майно вона не оспорює та не порушує його, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та,  у  відповідності  до  пунктів 1)  та  4)  ч. 1 ст. 376  ЦПК  України, ухвалення нового рішення провідмову в задоволенні позовних вимог. 
Посилання представника позивача на нікчемність доданого до апеляційної скарги заповіту не може бути підставою для відмови в задоволенні апеляційної скарги, оскільки даний заповіт не досліджувався місцевим судом як доказ, а апеляційний суд перевіряє рішення в межах доказів, наданих сторонами місцевому суді. Крім того, апелянт заперечує право позивача на спірне майно, визнаний нотаріусом спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , ставить питання перед нотаріусом про видачу свідоцтва про право на спадщину. Дані обставини не заперечуються позивачем і його представником ОСОБА_11 . Тому з огляду на встановлені обставини, колегія суддів вважає ухвалене рішення в даній справі незаконним.
Відмова у задоволенні позовних вимог з зазначених підстав не позбавляє позивача права ще раз звернутися до суду із своїми вимогами, але вже до належних відповідачів, якими будуть інші спадкоємці померлого.
Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_3 в частині закриття провадження по справі, так як пред`явлення вимог до неналежного відповідача є підставою для відмови у задоволенні позову, а не закриття провадження у справі (ст. 255 ЦПК України). 
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1   на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 76 грн 50 коп. (51 державного мита * 150%). 
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2006 року в даній справі скасувати і прийняти постанову.
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сумської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Третя Сумська державна нотаріальна контора, про виділ часток співвласників в спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 76 грн 50 коп. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий -                                                         В.І. Криворотенко

Судді:                                                                 О.Ю. Кононенко 

                                                                                                          О.І. Собина