ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/409/21 Справа № 210/259/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н. А. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко  О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 березня 2021 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участю адвоката Морозова В.Ю. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника — адвоката Морозова В.Ю. на постанову судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 лютого 2021 року щодо: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого,  проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Цією постановою суду ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. В дохід держави без позбавлення права керування транспортними засобами.
При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 09.01.2021 р. о 01 год. 16 хв. в м. Кривому Розі, Металургійному районі, по вул. Героїв АТО, 15,  ОСОБА_1  керував транспортним засобом ВАЗ2103, д.н.з.  НОМЕР_1  з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. На законну вимогу працівників поліції пройти медичний огляд у встановленому законом порядку на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення . 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його представник — адвокат Морозов В.Ю. просять скасувати постанову суду та закрити справу про адмііцнстративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП. 
В обґрунтування вказують на незаконність і необґрунтованість оскаржуваної постанови судді.
Зазначають в апеляції, що протокол складений з численними порушеннями, матеріали не відповідають вимогам чинного законодавства, про дату та час розгляду справи ОСОБА_1 повідомлений не був, справу суд розглянув без його участі, чим позбавили його права на захист та кваліфіковану юридичну допомогу.
Вимоги апеляції мотивують тим, що суд грубо проігнорував чисельні порушення працівників поліції, щодо неналежності доказів та ухвалив рішення, ґрунтуючись виключно на власних переконаннях. Вказує, що письмові пояснення осіб не можуть братись до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні.
Також, зазначають, що при складанні протоколу працівниками поліції не було виписано направлення на медичний огляд до лікарні, що є грубим порушенням.
ОСОБА_1  на судове засідання до апеляційного суду не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, адвокат Морозов В.Ю. не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , тому вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без участі  ОСОБА_1 , за участю його адвоката Морозова В.Ю., що узгоджується і відповідає вимогам ч. 6 ст. 294 КУпАП
Також, на попередньому судовому засіданні апеляційного суду задоволено клопотання ОСОБА_1 та його адвоката про виклик свідків, однак свідки на дане судове засідання не з`явились, адвокат Морозов В.Ю. не заперечував розглядати апеляційну скаргу без їх участі.
Вислухавши адвоката, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважаю апеляцію такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги, судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови були дотримані в повному обсязі.
Висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. 
Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №148957 від 09.01.2021 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КупАП, та де викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, і де також стоять підписи свідків та ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких кожен окремо зазначили, що 09.01.2021 року о 01-40 год. в їх присутності  ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер» на місці, а також в закладі охорони здоров`я; відеозаписом із боді-камери, яким підтверджуються обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, де в присутності свідків він відмовився від огляду на стан сп`яніння, і де останній не заперечував, що він п`яний; рапортом поліцейського, де зазначено, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.
Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову  ОСОБА_1  від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Ствердження в апеляції, що ОСОБА_1 не повідомлявся про дату, час та місце розгляду адміністративної справи є безпідставним і надуманим, оскільки спростовується його особистим підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, яким він засвідчив особисто, як розясрнення йому його прав, передбачених ст. “68 КУпАП, та ст. 63 Конституції України, так і повідомлення йому про розгляд справи 03.02.2021 року в Дзержинському районному суді міста Кривого Рогу.
Крім того зважаю на те, що в апеляційній інстанції ні ОСОБА_1 , ні його адвокат Морозов В.Ю., який представляє його інтереси не були обмеженні як разом так і кожен окремо в своїх процесуальних правах, а тому відсутні підстави вважати сам факт розгляду справи судом першої інстанції за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і яка була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, таким що є порушенням його права на захист, як на це вказують в апеляції.
Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості  ОСОБА_1  визнаються належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від огляду на стан сп`яніння встановленному законом порядку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Доводи апеляції про неповноту дослідження судом доказів, з посиланням на те, що зібрані по справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, є необґрунтованими. Такі ствердження носять суб`єктивну оцінку та спростовуються матеріалами провадження та доказами по справі, наведеними вище, в їх сукупності. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема свідків, а також показами технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Письмові докази, наявні в матеріалах адміністративного провадження, в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи щодо  ОСОБА_1 , а переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових доказах, не встановлено. Письмові пояснення свідків узгоджуються з відеозаписом з боді-камери працівників поліції, а тому сумнівів в їх достовірності, як на це вказують в апеляції, не виникає.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі в поясненнях свідків, де вони засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не вбачається.
Також, до протоколу про адміністративне правопорушення долучене направлення на огляд водія ОСОБА_1 до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер ДОР» складене поліцейським, де вказано, що огляд не проводився, що спростовує його зворотнє ствердження про ненадання йому цього направлення.
Відсутність довідки про відсторонення від керування траспортного засобу, хоча і має місце бути, проте це не є підставою для спростування висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 .
Порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів наведених в апеляції апеляційний суд не вбачає, а тому вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника — адвоката Морозова Вадима Юрійовича — залишити без задоволення.
Постанову судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 лютого 2021 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                 О.М. Кононенко