УХВАЛА

21 січня 2021 року     
Київ
справа № 1.380.2019.004393
адміністративне провадження № К/9901/33466/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Дашутіна І.В.,  Усенко Є.А., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2019, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 та додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2020 у справі № 1.380.2019.004393 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, визнання протиправними і скасування вимог про сплату боргу,
ВСТАНОВИВ:
07.12.2020 до суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Львівській області (далі - ГУ ДПС, скаржник), направлена до суду поштою 03.12.2020. 
Одночасно ГУ ДПС було подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, яка вмотивована тим, що вперше касаційна скарга у цій справі була подана у строк, встановлений чинним законодавством, проте, Верховний Суд її повернув з підстав, встановлених статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Зазначає, що відповідно до вимог Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-ІХ), який набрав чинності 02.04.2020, розділ VI «Прикінцеві положення» КАС України доповнено пунктом 3, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 169 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Звертає увагу на конституційне закріплення права на апеляційне і касаційне оскарження судового рішення.
Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, Верховний Суд ухвалою від 16.12.2020 визнав їх неповажними та запропоновав скаржнику у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали повідомити інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження. Також, у зв`язку із невідповідністю касаційної скарги вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, запропонував надати суду уточнену касаційну скаргу, зміст якої, зокрема щодо підстав касаційного оскарження, має бути викладено з урахуванням вимог передбачених статтею 328 КАС України та надати докази правильності обчислення розміру судового збору, який було сплачено, або за наявності підстав подати до Верховного Суду документ про доплату такого збору з урахуванням вже сплаченої суми (виходячи з розрахунку (3842 грн + розрахований судовий збір в частині майнових вимог).
На виконання вимог цієї ухвали від ГУ ДПС 31.12.2020 надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучено заяву про поновлення строку та уточнену касаційну скаргу, в якій заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору. Заява про поновлення строку обґрунтована тим, що вперше касаційна скарга у цій справі була подана у строк, визначений процесуальним законодавством, проте, Верховний Суд ухвалою її повернув. Скаржник звертає увагу, що відповідно до вимог Закону № 540-ІХ, який набрав чинності 02.04.2020, розділ VI «Прикінцеві положення» КАС України доповнено пунктом 3, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 169 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Крім того, на думку заявника, відповідно до приписів статті 333 КАС України суд поновлює строк на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана суб`єктом владних повноважень протягом року з дня складання повного тексту рішення. Звертає увагу, що право на судовий захист входить до переліку тих прав, що захищаються Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
16.01.2021 скаржник засобами поштового зв`язку направив заяву про долучення платіжного доручення № 3879 від 28.12.2020 про сплату судового збору в розмірі 3842 грн. Натомість, станом на цей день скаржником не усунуто недоліків касаційної скарги в частині надання доказів правильності обчислення розміру судового збору, який було сплачено, а в заяві не наведено причин неможливості виконання ухвали суду в цій частині у встановлений строк.
Верховний Суд звертав увагу скаржника про незмістовність його доводів із посиланням на норми Закону № 540-IX, оскільки відповідно до пункту 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, в редакції Закону України від 18.06.2020 № 731-ІХ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Однак, заява не містить обґрунтування та доказів з належним їх підтвердженням, що причини пропуску строку зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Натомість саме скаржником не було дотримано вимог КАС України щодо форми і змісту касаційної скарги, що стало підставою повернення попередньо поданих касаційних скарг у цій справі.
Отже, фактично зазначені скаржником підстави для поновлення строку є аналогічними тим, які вже Суд оцінив і визнав неповажними ухвалою про залишення касаційної скарги без руху. 
Щодо доводів скаржника про те, що КАС України передбачає право скаржника звернутися зі скаргою протягом одного року, є безпідставними та свідчать про самостійне (довільне) тлумачення ним норм процесуального права, якими визначено присічний строк на касаційне оскарження судових рішень суб`єктами владних повноважень незалежно від поважності причин пропуску строку.
Невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Ураховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, якщо вона не залежить від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України відповідач, який діє як суб`єкт владних повноважень, однак має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту, для чого, як особа, зацікавлена в її поданні, повинен вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати всі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
За змістом пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Таким чином, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення такого строку є неповажними.
З урахуванням таких висновків, розгляд клопотання ГУ ДПС про відстрочення сплати судового збору є недоцільним.
На підставі наведеного, керуючись частиною третьою статті 3, пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Львівській області про поновлення строку на касаційне оскарження, визнавши зазначені в ньому причини пропуску строку неповажними.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2019, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 та додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2020 у справі №1.380.2019.004393 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, визнання протиправними і скасування вимог про сплату боргу.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	М.М. Гімон І.В. Дашутін   Є.А. Усенко