ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/999/20                                                           Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Гайдаш В.А.                                                                                                                                                     Суддя-доповідач Шурко О.І.                                          

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  29 січня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                               Шурка О.І.,
суддів                                        Василенка Я.М., Оксененка О.М.,
при секретарі                               Коцюбі Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області, Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська-мукомельна компанія" до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області, Головного управління ДПС у Вінницькій області       про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська-мукомельна компанія" звернулось До Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області, Головного управління ДПС у Вінницькій області, в якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить стягнути з Державного бюджету України на користь позивача пеню в сумі 267901 грн. 90 коп., нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за грудень 2018 року у сумі 4511629 грн. за період з 29.11.2019 по 29.04.2020.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року адміністративний позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Українська-мукомельна компанія" пеню в сумі 229723 (двісті двадцять дев`ять тисяч сімсот двадцять три) грн. 98 коп., нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за грудень 2018 року у розмірі 4511629 (чотири мільйони п`ятсот одинадцять тисяч шістсот двадцять дев`ять) грн. за період з 16.12.2019 по 29.04.2020. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Українська-мукомельна компанія" сплачений судовий збір у сумі 3505 (три тисячі п`ятсот п`ять) грн. 77 коп. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Головне управління Державної податкової служби у Черкаській області, Головне управління ДПС у Вінницькій області, кожен окремо, звернулися з апеляційними скаргами, в яких посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Відповідно до ч. 1    ст. 308    КАС України    суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19 січня 2019 року ТОВ "Українська-мукомельна компанія" подано податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2018 року №9307795224 разом із заявою про бюджетне відшкодування з ПДВ на суму 4511629 грн.
У період з 21.02.2019 по 06.03.2019 відповідно до наказу ГУ ДФС у Вінницькій області від 19.02.2019 №888 та згідно пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України відповідачем проведено документальну позапланову перевірку позивача з питань достовірності заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість та правомірність формування від`ємного значення за грудень 2018 року, за результатами якої складено акт перевірки від 13.03.2019 №854/02-32-12-02/42282608.
Перевіркою встановлені порушення позивачем п. 198.5 ст. 198, п. 187.1 ст. 187, п. 198.2 ст. 198, п. 201.4, 201.7 ст. 201 абз. "б" п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що за висновком податкового органу призвело до завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на 4511629 грн., що дорівнює сумі бюджетного відшкодування зазначеною декларацією з податку на додану вартість за грудень 2018 року на рахунок платника у банку (рядки 20.2.1+20.2.20).
01.04.2019 на підставі акта перевірки ГУ ДФС у Вінницькій області винесено податкове повідомлення-рішення №0000201202 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 4511629 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 1127907 грн. та податкове повідомлення-рішення №0000211202 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 5854727 грн.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16.07.2019 у справі №120/1378/19-а у задоволенні позову ТОВ "Українська-мукомельна компанія" щодо визнання протиправними та скасування вищевказаних податкових повідомлень-рішень відмовлено повністю.
28.11.2019 Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою скасував рішення суду першої інстанції та прийняв нове рішення про задоволення позову: визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення від 01.04.2019 №0000201202 на суму 4511629 грн. та №0000211202 на суму 5854727 грн.; стягнув з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість за грудень 2018 року в розмірі 4511629 грн.
Вищевказану постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2019 у справі №120/1378/19-а отримано Головним управлінням ДПС у Вінницькій області 13.12.2019 за вх. №10655/9/02-32.
Постановою Верховного Суду від 10.03.2020 постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2019 у справі №120/1378/19-а в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби у Вінницькій області заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість за грудень 2018 року в розмірі 4511629 грн. - скасовано, прийнято в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову; в іншій частині постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2019 у справі №120/1378/19-а залишено без змін.
Згідно довідки Головного управління ДПС у Вінницькій області від 15.04.2020 №350/02-32-04-02/42282608 позивачу підтверджено бюджетне відшкодування з ПДВ на суму 4511629 грн. та 29.04.2020 позивачу здійснено відшкодування ПДВ за грудень 2018 року у сумі 4506956 грн. 68 коп.
При цьому, позивач вважає, що має право на нарахування пені на підставі п.200.23 ст.200 ПК України у зв`язку з несвоєчасною виплатою бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за грудень 2018 року, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що всупереч вимог п. 200.15 ст. 200 ПК України контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення не вніс до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування позивача, а виконав вказаний обов`язок лише 15.04.2020 шляхом підтвердження позивачу бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 4511629 грн. та 29.04.2020 ТОВ "Українська-мукомельна компанія" здійснив відшкодування ПДВ за грудень 2018 року у сумі 4506956 грн. 68 коп.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Слід зазначити, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України.
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.
Отже нормами податкового законодавства передбачений чіткий порядок дій контролюючого органу щодо зобов`язання внесення відповідних даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Так, відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. 
Таким чином, нормами Податкового кодексу України визначено право платника податків на нарахування пені на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість з моменту її виникнення до дня погашення включно.
Як свідчать матеріали справи, вищевказану постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2019 у справі №120/1378/19-а отримано Головним управлінням ДПС у Вінницькій області 13.12.2019 за вх. №10655/9/02-32.
Таким чином, обов`язок щодо бюджетного відшкодування позивачу заборгованості з податку на додану вартість за грудень 2018 року у сумі 4511629 грн. у ГУ ДПС у Вінницькій області (правонаступник - ГУ ДФС у Вінницькій області) виник 16.12.2019 (на наступний робочий день після отримання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2019 у справі №120/1378/19-а).
Однак всупереч вимог п. 200.15 ст. 200 ПК України контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення не вніс до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування позивача, а виконав вказаний обов`язок лише 15.04.2020 шляхом підтвердження позивачу бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 4511629 грн. та 29.04.2020 ТОВ "Українська-мукомельна компанія" здійснив відшкодування ПДВ за грудень 2018 року у сумі 4506956 грн. 68 коп.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції пийшов до вірного висновку про стягнення з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Українська-мукомельна компанія" пеню в сумі 229723 (двісті двадцять дев`ять тисяч сімсот двадцять три) грн. 98 коп., нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за грудень 2018 року у розмірі 4511629 (чотири мільйони п`ятсот одинадцять тисяч шістсот двадцять дев`ять) грн. за період з 16.12.2019 по 29.04.2020.
Доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, тобто, оскаржуване рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню. 
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України  , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. 
Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до вимог    ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -       

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області, Головного управління ДПС у Вінницькій області - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року - без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Шурко О.І.

Судді:                                                                                          Василенко Я.М.

                                                                                                              Оксененко О.М.