Справа № 163/3274/20  Провадження №33/802/135/21 	Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С. 	
Категорія:ч.1 ст.483 МК України 	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю представника митниці Пікалюка М.С., представника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ульчака Б.І., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Ульчака Богдана Івановича на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 17 грудня 2020 року,

ВСТАНОВИВ: 

       Вказаною постановою судді ОСОБА_2  ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Федеративної Республіки Німеччина, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працівника некомерційної організації "S'Einledele gGmbH" (Фрайбург, Німеччина), РНОКПП невідомий, закордонний паспорт НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 048 303 (один мільйон сорок вісім тисяч триста три) грн. 83 коп., з конфіскацією в дохід держави 115 пар балеток, 555 штук одягу в асортименті, 1 парика, 16 наборів продуктів харчування в асортименті, 93 пар рукавиць, 35 штук дитячих слюнявчиків, 8 штук сумок з тканини, 2 штуки силіконових вставок для грудей, 35 штук шапок, 4 штук шарфів загальною вартістю 1 048 303 грн. 83 коп.
       Так, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, як відповідальний працівник некомерційної організації "S'Einledele gGmbH" вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, при таких обставинах.
       20 жовтня 2020 року в зону митного контролю митного поста "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби на в`їзд в Україну з Республіки Польща прибув вантажний транспортний засіб з номерними знаками НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , належний перевізнику ФОП ОСОБА_3 .
       Водій транспортного засобу ОСОБА_4 до митного контролю подав CMR без номера, некомерційний інвойс, дарчий лист, сертифікати підтвердження разом з митною декларацією типу ТР81АА № UA205020/2020/003324. 
       Згідно з цими товарно-супровідними документами від некомерційної організації "S'Einledele gGmbH" в адресу християнської місії милосердя "Ковчег" (місто Слов`янськ) перевозився вантаж гуманітарної допомоги: 390 упакувань вживаного одягу, взуття, постільної білизни, 12 вживаних матраців, 1 вживана пральна машина, 24 штуки вживаних ліжок, 572 упаковки овочевого супу, 190 упаковок макаронів, 1900 упаковок овочевого пюре загальною вагою 22 600 кг брутто та вартістю 976 євро.
       Під час повного митного огляду серед переміщуваного вантажу виявлено не вказані у товарно-супровідних документах 115 пар балеток, 555 штук одягу в асортименті, 1 парик, 16 наборів продуктів харчування в асортименті, 93 пар рукавиць, 35 штук дитячих слюнявчиків, 8 штук сумок з тканини, 2 штуки силіконових вставок для грудей, 35 штук шапок, 4 штук шарфів загальною вартістю 1 048 303 грн. 83 коп.
       Митним органом дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.483 МК України.
       У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – адвокат Ульчака Б.І. вказує на те, що під час розгляду справи, суддя в порушення вимог ст.280 КУпАП не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, що в діях його довірителя відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, оскільки товар є гуманітарною допомогою, та прямував для передачі мешканцям прифронтових зон України та військовослужбовцям, не є комерційним.
       Крім того, посилається на те, що суд порушив право його клієнта на захист, оскільки належним чином не повідомляв його про час і місце розгляду даного протоколу про порушення митних правил.
       Просить врахувати ту обставину, що ОСОБА_5 - таким є його справжнє ім`я, не може бути суб`єктом правопорушення та нести відповідальність, оскільки він жодних дій з переміщення товару через державний кордон не здійснював, жодних документів не пред`являв, не є посадовою особою, яка несе відповідальність за такі дії.
       Крім того, на думку адвоката Ульчака Б.І. оцінка товару, який є гуманітарною допомогою, є явно завищеною та неприйнятною.
       Посилаючись на вищевказані обставини, апелянт просить поновити пропущений з поважних причин строк на оскарження даного судового рішення, постанову судді суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а вилучений згідно протоколу товар – повернути отримувачу гуманітарної допомоги для його подальшого митного оформлення.
       Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши представника сторони захисту, який скаргу підтримав з підстав викладених у ній, представника митниці, який скаргу заперечив та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін, апеляційний суд приходить до наступного. 
       Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.
Відповідно до положень ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Згідно із ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст.486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, ст.489 МК України суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проте, як видно з матеріалів справи, ці вимоги законодавства при порушенні справи щодо ОСОБА_1 , а також розгляді справи в суді та ухваленні судового рішення дотримані не були.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновки судді про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України, є недостатньо обґрунтованими та передчасними, в тому числі і виходячи з мотивів, якими керувався суддя, постановляючи судове рішення.
Так, доказами у справі про порушення митних правил згідно із ст. 495 МК України є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку встановляється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:  1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;  2) поясненнями свідків;  3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;  4) висновком експерта;  5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
В ході розгляду справи захисник Ульчак Б.І. вказував про те, що в діях  ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, оскільки він взагалі не причетний до ввезення в Україну вантажу у вигляді гуманітарної допомоги, а його дані були використані іншими невідомими особами.
       Судом відповідно до матеріалів справи встановлено, що від некомерційної організації "S'Einledele gGmbH" (Фрайбург, Німеччина) в адресу християнської місії милосердя "Ковчег" (місто Слов`янськ) слідував вантаж гуманітарної допомоги, який перевозився вантажним транспортним засобом з номерними знаками НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , належним перевізнику ФОП ОСОБА_3 . При цьому, водієм цього транспортного засобу був ОСОБА_4 . 
       З матеріалів справи вбачається, що як митний орган у протоколі про порушення митних правил, так і суд першої інстанції в оскаржуваній постанові, фактично пославшись на листи некомерційної організації "S'Einledele gGmbH", один з яких від 22.08.20 про перелік товару підписаний головою відділу гуманітарної допомоги ОСОБА_6 (поданий митному органу), а інші від відповідального за логістику гуманітарної допомоги ОСОБА_7 , які надійшли на електронну адресу митного органу, прийшли до висновку, що саме  ОСОБА_1 являється відповідальним працівником та тією посадовою особою організації, яка й займалась відправкою товару від її імені, а відтак і повинен нести відповідальність за порушення митних правил.
       Однак, в матеріалах справи містяться лише копії таких документів, які на думку апеляційного суду, не можуть бути належним доказами в розумінні ст.495 МК України.
При цьому, ані працівниками митного органу при складенні протоколу, ані місцевим судом при розгляді справи, дана інформація не була перевірена належним чином, тобто як того вимагає ст.508 МК України.
Разом з тим, в матеріалах справи містяться й інші копії документів, які митний орган враховував при складенні протоколу, а місцевий суд при ухваленні судового рішення.
       Крім того, з матеріалів справи вбачається, що була встановлена невідповідність вантажних місць, а саме в товаро-супровідних документах їх кількість зазначена - 3089, а при проведенні огляду на митниці виявлено - 4857, однак митним органом для перевірки наявності вказаної (значної) різниці цієї обставини та наявності чи відсутності помилки, як зазначено в письмових документах, при відправленні відправником більшої кількості товарів аніж у супровідних документах, взагалі не перевірена, в тому числі шляхом допиту водія  ОСОБА_4 , який здійснював перевезення вантажу, та на якого покладено обов`язки передбачені ч.2  ст.191 МК України .
Однак, суддя не зважаючи на ці обставини, не прийняв будь-яких заходів щодо усунення таких недоліків та розглянув справу по суті, що на думку апеляційного суду є неповним, не об`єктивним та не всебічним проведенням розгляду справи. 
Оскільки названі вище недоліки не можуть бути усунуті при розгляді справи в суді, то справу слід повернути до митного органу для проведення додаткової перевірки.
Зазначена інформація має бути перевірена митним органом, що склав протокол про порушення митних правил, шляхом проведення необхідних процесуальних дій, передбачених ст.508 МК України, зокрема шляхом надіслання відповідних запитів до іноземної компанії з приводу проведення операцій по поставці товару, оформленню відповідних документів, встановленню відповідальних осіб за їх оформлення, їх допиту, витребуванням необхідних документів, а також допиту особи, яка здійснювала перевезення вантажу.
Крім того, слід звернути увагу на правильність зазначення прізвища та імені особи, щодо якої складено протокол.
Під час додаткової перевірки необхідно перевірити вказані обставини, оскільки результати їх перевірки можуть вплинути на висновок щодо встановлення наявності чи відсутності в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення. 
Враховуючи тривалість провадження, вважаю 30-денний строк з моменту отримання справи достатнім для виправлення зазначених вище недоліків.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 284, 294 КУпАП, ст.528 МК України,         
ПОСТАНОВИВ:

       Поновити представнику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокату Ульчаку Богдану Івановичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 17 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 .
       Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Ульчака Богдана Івановича задовольнити частково.
Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 17 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а матеріали справи за протоколом про порушення митних правил №0795/20500/20 від 01.11.2020 року, складеним щодо ОСОБА_1 - повернути через Любомльський районний суд Волинської області до Волинської митниці Держмитслужби для проведення додаткової перевірки (доопрацювання) у 30-денний строк.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                         В.А. Подолюк