Справа № 415/5323/20 
Провадження № 33/810/240/20 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Сєвєродонецьк                                                         05 січня 2021 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Лисичанського Міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року, якою,
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 16 серпня 2020 року, приблизно о 22 годині 25 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи, на підставі реєстраційних документів, власним транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ-2107», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », на кв-лі 40 років Перемоги міста Лисичанська, в районі будинку №4, з наявними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя), в порушення вимог п.2.5 ПДР України, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння - відмовився, в присутності свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову, а провадження по справі закрити згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вважає дану постанову незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Приводить версію подій, відповідно до яких він після вживання ним спиртних напоїв транспортним засобом не керував. Автомобіль марки «ВАЗ-2107», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » був припаркований та він заздалегідь домовився з ОСОБА_2 , що той повинен забрати цей автомобіль. Десь через дві години приблизно у 22 години 25 хвилин, до нього під`їхали патрульні поліцейські, та попросили пройти огляд на стан сп`яніння. Повідомив що дійсно вживав спиртні напої, не поїхав на огляд на стан сп`яніння, через відсутність направлення на огляд. Також, переконаний, що не повинен був проходити такий огляд, адже не керував транспортним засобом. В матеріалах справи відсутній відеозапис з керуванням ним будь-яким транспортним засобом. Вважає, що свідки надали неправдиві свідчення, що він раніше керував транспортним засобом у стані сп`яніння. Враховуючи що, була темна пора доби, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не могли бачити, хто знаходиться за кермом транспортного засобу. Окрім того, приводить зміст ч. 1 ст. 130 КУпАП з офіційного сайту Верховної Ради України, за якою передбачена відповідальність за керування у стані сп`яніння (чи відмову від проходження ляду), лише суднами, а не транспортними засобами. Також, переконаний, що суддя безпідставно послався в постанові, як на доказ його винуватості, на рапорт ліцейського, що суперечить правовій позиції Верховного Суду, котра викладена в постанові від 20.05.2020 (справа № 524/ 5741/16-а) адже поліцейський є зацікавленою особою, а тому його рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення. Стверджує про порушення його права на захист, через те що не зміг реалізувати своє право на отримання правової допомоги, ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки протокол складався в нічний час, ні під час розгляду справи судом, оскільки не отримував повістки про виклик до суду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Батуру І.В., які підтримали апеляційні вимоги та надали пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційні скарги підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону суддею не було дотримано.
У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 категорично заперечував, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Проте ці доводи належним чином не були перевірені уповноваженими особами при складанні відповідного протоколу, а також під час судового розгляду суддею суду першої інстанції.
Єдиним та вирішальним доказом, який встановлює порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130 КУпАП є письмові показання свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що бачив, як 16 серпня 2020 року о 22 годині 25 хвилин особи вживали алкогольні напої. Після чого ці особи сіли до автомобіля марки «ВАЗ-2107», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », в якому було прибито колесо, та розпочали рух, автомобіль в`їхав у бордюр. Далі він викликав поліцейських для фіксації даної події.
В інших письмових поясненнях цей же свідок засвідчив відмову ОСОБА_1 , як водія автомобіля марки «ВАЗ-2107», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Зі змісту рапорту інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП в Луганській області Перехода С.О. вбачається, що патруль поліції виїхав до місця події за викликом ОСОБА_3 , який надійшов 17 серпня 2020 року о 00 годин 14 хвилин. По приїзду вони виявили ОСОБА_1 та автомобіль марки «ВАЗ-2107», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».
Окрім того до матеріалів справи долучено Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який складений 17 серпня 2020 року о 01 годині 10 хвилин.
Апеляційний суд вважає, що цих письмових пояснень ОСОБА_3 не достатньо для засвідчення обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. 
В цих письмових поясненнях відсутній детальний виклад обставин за яких ОСОБА_3 прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , після вживання алкогольних напоїв, керував транспортним засобом. 
Зі змісту цих пояснень вбачається, що ОСОБА_3 достеменно не було відомо хто з двох осіб, яких він бачив, що вживали алкогольні напої керував автомобілем марки «ВАЗ-2107», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».
При цьому слід врахувати, що між тим як ОСОБА_3 бачив, що особа керувала автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та приїзду патрульної поліції до місця цих подій, пройшло майже дві години та поліцейські не зафіксували керування будь-якою особою вказаним автомобілем марки «ВАЗ-2107».
При апеляційному перегляді був допитаний свідок ОСОБА_5 , який пояснив, що 16 серпня 2020 року близько 19.00 години вживав з ОСОБА_1 алкогольні напої. Автомобіль марки «ВАЗ-2107», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », у якого було пробито колесо, стояв припаркований біля узбіччя. Цим автомобілем ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не керував. Він пішов до дому до приїзду поліцейських, обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення йому не відомі.
Окрім того, апеляційним судом був допитаний свідок ОСОБА_2 , котрий пояснив, що 16 серпня 2020 року близько 18.00 години йому зателефонував ОСОБА_1 , котрий попросив його приїхати з метою заміни колеса на автомобілі «ВАЗ-2107». Він приїхав в цей день близько 22.00 години та замінив колесо на автомобілі.
За таких обставин, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем марки «ВАЗ-2107», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » в ході апеляційного розгляду не встановлено.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність того факту, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу.
Відповідно до п. 27 постанови Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП суб`єктом правопорушення може бути лише водій транспортного засобу, що виключає наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, вважаю, що постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Лисичанського Міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.
Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                        В.Ф. Люклянчук