УХВАЛА

02 лютого 2021 року  
Київ
справа №420/239/20
провадження №К/9901/1771/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Смоковича М. І.,
суддів: Данилевич Н. А., Шевцової Н. В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, за участю третіх осіб: Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, дільничного офіцера поліції Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Назаренка Олександра Володимировича, поліцейських 1-ої роти 2-го батальйону Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Стадніка Олександра Вікторовича, Корнієнко Світлани Василівни, Денежко Олександра Валерійовича, Ковальчука Єгора Олександровича та Новопашен Світлани Сергіївни , про визнання дій протиправними, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,
встановив:
16 січня 2021 року зазначена скарга надійшла до суду касаційної інстанції.
З матеріалів касаційної скарги й ухвалених у цій справі рішень убачається таке.
Позивач звернулася до суду з позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просила:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 15.53-15.57 годині, о 16.05 годині, о 16.31 годині 24 жовтня 2019 року та о 10.00 годині, о 10.06 годині 25 жовтня 2019 року про події по АДРЕСА_1 та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області реагувати на всі заяви-повідомлення на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» про події по АДРЕСА_1 шляхом виїзду на місце події за вказаною адресою в межах покладених повноважень;
визнати протиправною бездіяльність Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 15.53-15.57 годині, о 16.05 годині, о 16.31 годині 24 жовтня 2019 року та о 10.00 годині, о 10.06 годині 25 жовтня 2019 року про події по АДРЕСА_1 та зобов`язати Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції реагувати на всі заяви-повідомлення на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» про події по АДРЕСА_1 шляхом виїзду на місце події за вказаною адресою в межах покладених повноважень;
визнати протиправними дії Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо надання недостовірної інформації у відповіді за № 329а/з/41/13/05/03-19 від 31 жовтня 2019 року про ненадходження 25 жовтня 2019 року на лінію « 102» повідомлення про події на АДРЕСА_1 від позивача та зобов`язати Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції утриматись від надання недостовірної інформації щодо подій по АДРЕСА_1;
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо ненадання в порядку Закону України «Про звернення громадян» відповіді про результати розгляду заяви-повідомлення о 10.06 годині 25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 про подію на АДРЕСА_1 та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області надати із дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян» відповідь про результати розгляду заяви-повідомлення про подію на АДРЕСА_1 від 25 жовтня 2019 року (о 10.06 годині);
стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача моральну шкоду в розмірі 41730,00 гривень;
стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 41730,00 гривень.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу.
П`ятий апеляційний адміністративний суд своєю ухвалою від 23 березня 2020 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року скасував та направив справу для продовження розгляду до суду 1-ої інстанції .
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо невиїзду за повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 10.00 годині, о 10.06 годині 25 жовтня 2019 року про події по АДРЕСА_1 та ухвалено у цій частині нове рішення, яким визнано протиправною бездіяльність Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо незабезпечення відвідування працівниками поліції місця ймовірного правопорушення по АДРЕСА_1 за повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 10.00 годині, о 10.06 годині 25 жовтня 2019 року про події за вказаною адресою. В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року залишено без змін.
Позивач подала касаційну скаргу на указані судові рішення з підстав, передбачених пунктами 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
В контексті позовної вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області стосовно невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції про події по АДРЕСА_1 та зобов`язання реагувати на всі заяви-повідомлення на указаний номер телефону шляхом виїзду на зазначене місце події в межах покладених повноважень, позивач указує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування у подібних правовідносинах норм права.
Стосовно позовної вимоги про стягнення моральної шкоди позивач посилається на застосування норм права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 27 листопада 2019 року у справі 750/6330/17, а також у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №464/3789/17, у яких, зокрема, констатовано, що у справах адміністративного судочинства саме на суб`єкт владних повноважень покладається тягар спростування факту заподіяння моральної шкоди та доведення неадекватності (нерозумності, несправедливості) її розміру, визначеного позивачем.
Крім того, автор стверджує, що ця справа має для неї виняткове значення, оскільки стосується забезпечення органами поліції публічної безпеки та правопорядку, охорони життя та здоров`я людини, її прав та свобод.
Проаналізувавши підстави, на яких подана касаційна скарга у цій справі, Верховний Суд погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року.
Відтак, проаналізувавши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження, та необхідність відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Керуючись статтями 329 - 332, 334, 335, 338 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в :
1. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 420/239/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, за участю третіх осіб: Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, дільничного офіцера поліції Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Назаренка Олександра Володимировича, поліцейських 1-ої роти 2-го батальйону Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Стадніка Олександра Вікторовича, Корнієнко Світлани Василівни, Денежко Олександра Валерійовича, Ковальчука Єгора Олександровича та Новопашен Світлани Сергіївни , визнання дій протиправними, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.
2. Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи № 420/239/20.
3. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
4. Установити десятиденний строк із дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
5. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                М. І. Смокович          

Судді                                                                                                     Н. А. Данилевич
                                                                                                    
                                                                                                    Н. В. Шевцова