ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2021 року                                                            Справа № 903/675/20 (7/98-Б) 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Павлюк І.Ю. ,  суддя Демидюк О.О. 
секретар судового засідання Соколовська О.В.
за участю представників сторін:
представники сторін - не з`явилися
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій" на рішення господарського суду Волинської області від 03 грудня 2020 року у справі №903/675/20 (7/98-Б) (суддя Шум М.С.) 
за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій"
про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій в розмірі 83 408 грн. 28 коп.
в межах справи №7/98-Б
за заявою Акціонерного товариства відкритого типу "Волиньрембуд"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарського суду Волинської області від 03 грудня 2020 року у справі №903/675/20 (7/98-Б) повністю задоволено позов Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій" про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій в розмірі 83 408 грн. 28 коп. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій" на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області 83408 грн. 28 коп. кошти на виплату та доставку пільгових пенсій за період грудень 2019 по липень 2020 року та 2102 грн. 00 коп. судового збору, а всього: 85 510 грн. 28 коп.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Завод будівельних конструкцій" звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 03 грудня 2020 року у справі №903/675/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним та необгрунтованим, прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, та невідповідністю висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції обставинам справи. Зокрема, скаржник не погоджується із Розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, а розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій" за період з грудня 2019 року по липень 2020 року, на думку скаржника, складає 55 602 грн. 64 коп.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.12.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій" на рішення господарського суду Волинської області від 03 грудня 2020 року у справі №903/675/20 (7/98-Б), розгляд апеляційної скарги призначено на 26.01.2021р. 
Учасники справи своїм правом, передбаченим статтею 263 ГПК України, не скористалися, відзивів на апеляційну скаргу не надали.
Представники учасників спарви в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 269 ГПК України.
Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
При цьому колегія суддів враховує наступне.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 29.10.2009р. порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій".
Постановою Господарського суду Волинської області від 28.02.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Василюка І.М.
Ухвалою суду від 08.08.2017р. схвалений комітетом кредиторів згідно протоколу № 7 від 18.07.2017р. і представлений суду план санації Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій", затверджено зі строком санації до 31.12.2022р.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно п. 7 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 23.01.2017р. №01-06/131/17 "Про доповнення Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2011р. №01-06/249 "Про постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів" Управління Пенсійного фонду України (орган виконавчої влади) може звернутися у позовному провадженні з вимогами про відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про його банкрутство, до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.
Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області звернулось 11.09.2020р. із позовною заявою до Господарського суду Волинської області про стягнення заборгованості по фактичних витратах на виплату і доставку пільгових пенсій в сумі 83 408 грн. 28 коп., яка виникла після порушення провадження у справі про банкрутство боржника.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
При цьому, судова колегія враховує, що 21.04.2019р. набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018р. №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019р.
У пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень даного кодексу зазначено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнати таким, що втратив чинність, в тому числі, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).
Пунктом 4 ст. 25-1 КУзПБ установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
Згідно ч. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.
Таким чином, розгляд справи за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій" про стягнення заборгованості по фактичних витратах на виплату і доставку пільгових пенсій в сумі 83 408 грн. 28 коп., провадження у якій відкрито згідно ухвали Господарського суду Волинської області 11.03.2020р. розглядається в межах справи про банкрутство №7/98-Б Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій".
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення" виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.
Згідно з п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України "Про Положення про Пенсійний фонд України" від 06.04.2011 № 384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов`язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.
Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування підприємства зобов`язані відшкодовувати органам Пенсійного фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до досягнення працівниками загальновстановленого пенсійного віку.
Відповідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також врегульовано порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. "б" - "з" цієї статті.
Порядок відшкодування підприємством витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено Інструкцією про порядок обчислення страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003р, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України за № 64/8663 від 16.01.2004р.
Відповідно до п. 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених па пільгових умовах, в розмірі 100 відсотків фактичних втрат на виплату та доставку пенсій.
Відповідно до п. 6.2 Інструкції витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" підприємства зобов`язані відшкодовувати органам Пенсійного фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення", до досягнення працівниками загальновстановленого пенсійного віку.
У відповідності до приписів п.п. 6.4 п. 6 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду України зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено пунктом 6.8 Інструкції.
Крім того, положеннями чинного законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, які є спеціальними відносно приписів Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" при визначенні порядку нарахування та сплати підприємством-боржником заборгованості з фактичних витрат органів Пенсійного фонду України на доставку та виплату пенсій, призначених на пільгових умовах, не передбачається припинення нарахування такої заборгованості у зв`язку з введенням щодо підприємства ліквідаційної процедури. 
Отже, органи пенсійного фонду вправі заявляти грошові вимоги про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в ході провадження у справі про банкрутство протягом ліквідаційної процедури боржника, яка проводиться відповідно до статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та до державної реєстрації його припинення як юридичної особи та внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. 
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 30.05.2011 року у справі №21-103а11 та від 21.02.2012 року у справі №21-19а12, Постанові ВГСУ від 28.02.2013 року у справі №18-14-08/466.
Судом встановлено, що відповідачу направлялись повідомлення з додатком розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період грудень 2019 року - липень 2020 року, проте, заборгованість відповідачем не сплачена.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 25.08.2020р. у справі №903/171/20 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій" на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області 377 785 грн. 48 коп. кошти на виплату та доставку пільгових пенсій за період вересень 2015 року - листопад 2019 року.
Загальна заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених  відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "б"-"з"  ст.13 Закону  України "Про пенсійне забезпечення" за період грудень 2019 року - липень 2020 року становить 83 408 грн. 28 коп.
Відповідна заборгованість також підтверджується довідкою-розрахунком по ТзОВ "Завод будівельних конструкцій" (23251236).
Скаржник не погоджується із Розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, а розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій" за період з грудня 2019 року по липень 2020 року, на думку скаржника, складає 55 602 грн. 64 коп.
Колегією суддів враховується, що Пенсійний фонд України є єдиним органом, на який покладено обов`язок призначення та виплати пенсій особам, які набули такого права. Виключно до повноважень Пенсійного фонду України віднесено перевірку даних особи, що звернулась із заявою про призначення пенсії, наданих документів та визначення чи має така особа право на пенсію.
Підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за відповідний період, складені згідно додатку №6 до Інструкції, які направляються підприємству на його адресу, а на підприємство в силу вимог законодавства покладається обов`язок із відшкодування витрат понесених пенсійним органом на доставку та виплату таких пенсій.
З аналізу вищенаведених правових норм, обов`язку підприємства щодо відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсії кореспондує обов`язок пенсійного органу щодо направлення розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до 20-го січня поточного року, а також в місячний термін з моменту зміни розміру пенсій або настання обставин, які впливають на суму відшкодування.
Єдиною підставою для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, повідомлення про направлення та вручення розрахунку.
Отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не надавши на них заперечень та не оскарживши розрахунки в суді, відповідач фактично узгодив такі розрахунки.
Відповідної правової позиції щодо узгодження розрахунків дотримується також Верховний Суд в постанові від 20.11.2018р. у справі №815/3939/15.
За приписами ч. 1, 3 ст. 74, ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Колегія суддів, дослідивши подані докази та обґрунтування, дійшла висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 83 408 грн. 28 коп. заборгованості по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період грудень 2019 року – липень 2020 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Таким чином, доводи апелянта, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені в рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.
За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.
Керуючись ст. ст. 269, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій" на рішення господарського суду Волинської області від 03 грудня 2020 року у справі №903/675/20 (7/98-Б) залишити без задоволення.
2. Рішення господарського суду Волинської області від 03 грудня 2020 року у справі №903/675/20 (7/98-Б) залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
4. Справу №903/675/20 (7/98-Б) повернути до господарського суду Волинської області області.

Повний текст постанови складений "29" січня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Савченко Г.І. 

Суддя                                                                                              Павлюк І.Ю.  

Суддя                                                                                             Демидюк О.О.