ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2121/21 Справа № 214/4310/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А.В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 214/4310/20
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Барильської А.П.,
суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.
сторони:
позивач: ОСОБА_1 
відповідач: Комунальне підприємство «Міський тролейбус»

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Кривому Розі, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 листопада 2020 року, яке ухвалено суддею Ткаченко А.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 09 листопада 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Комунального підприємства «Міський тролейбус» про стягнення заборгованості по заробітній платі.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що у 2012 році він був прийнятий на посаду водія тролейбуса КП «Міський тролейбус» м. Кривого Рогу, де працює і на даний час.
Укладаючи трудовий договір з відповідачем позивач прийняв на себе зобов`язання виконувати роботу, визначену цим договором з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку та сумлінно виконати службові інструкції водія, а підприємство відповідача зобов`язалося виплачувати позивачу заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін, що повністю узгоджується із ст. 21 КЗпП України.
Позивач повністю дотримується вимог статті 21 КЗпП України, чесно і добросовісно виконує всі трудові обов`язки, покладені на нього трудовим договором.
В період з 01 по 31 жовтня 2019 року позивач з`являвся на робоче місце згідно затвердженого графіка змінності, отримував шляховий лист і сумлінно виконував всі трудові завдання. В листопаді 2019 року позивачу було нараховано 20% премії за результатами роботи в жовтні 2019 року, що становить 1428 грн. 35 коп. Але 50 % нарахованої премії, що становить 714 грн. 17 коп., у нього було вираховано із заробітної плати. При цьому позивача не ознайомлювали з жодним наказом та не доводили до відома про намір позбавити його частини заробітної плати.
Оскільки причина позбавлення частини заробітної плати (премії) позивачу була невідома, він 09 грудня 2019 року звернувся із відповідним запитом до директора КП «Міський тролейбус» та зі змісту відповіді від 19.12.2020 року за вих. № 2150 позивачу стало відомо, що його було позбавлено частини заробітної плати (премії) за, начебто, «виробничі упущення, а саме 24.10.2019 року було допущено порушення пункту 3.14 розділу 3 службової інструкції водія». 
В зв`язку з тим, що позивача не було ознайомлено із відповідним наказом про позбавлення частини заробітної плати (премії), він 23 грудня 2019 року знову звернувся із запитом до директора КП «Міський тролейбус» щодо надання копії наказу. Копію наказу від 18 листопада 2019 року № 877-к, яким позивача було позбавлено 50% премії за жовтень 2019 року, він отримав 10 лютого 2020 року, лише після звернення до міського голови ОСОБА_2 .
Із наказом від 18 листопада 2019 року № 877-к позивач не згоден, оскільки не допускав жодних порушень, завжди виконував та виконує вимоги службової інструкції водія тролейбуса, зокрема п. 3.14 Інструкції, в повному обсязі.
Окрім того, його позбавили частини заробітної плати (премії) без його відома, навіть не ознайомивши із відповідним наказом.
Також позивач посилається на те, що відповідачу відомо, що позивач являється членом виборного профспілкового органу. Відповідно до ч. 2 ст. 252 КЗпП України зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Але до виборного профспілкового органу про надання згоди на позбавлення частини заробітної плати (премії) позивача ОСОБА_1 відповідач не звертався.
Тому позивач вважає, що Наказ від 18 листопада 2019 року № 877-к є безпідставним, а позбавлення його частини заробітної плати (премії) – незаконним. Також позивач вважає, що відповідач має сплатити йому нараховану, але не виплачену частину заробітної плати (премії) в сумі 714 грн. 17 коп.
На підставі наведеного вище позивач просив суд скасувати Наказ № 877-к КП «Міський тролейбус» від 18.11.2019 року та стягнути з КП «Міський тролейбус» на свою користь невиплачену заобітну плату (премію) за жовтень 2019 року в сумі 714,17 грн. 
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 листопада 2020 року в задоволенні позову відмовлено. 
В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення по справі про задоволення вказаних позовних вимог посилаючись на те, що в наказі № 877-к від 18.11.2019 року відповідачем по справі не вказано порушення, яке начебто скоїв позивач, а лише процитовано пункт Інструкції, що не є доказом порушення та не зазначено нормативно-правовий документ, згідно якого позивача було позбавлено премії.
Позивач зауважує на тому, що ним не допускалось порушення п. 3.14 Службової інструкції водія тролейбуса, оскільки вказаний пункт виконується водієм під час руху і до прибуття на перший диспетчерський пункт, а обліковець руху знаходиться на диспетчерському пункті і жодним чином не має можливості контролювати виконання водіями зазначеного пункту Службової інструкції водія тролейбуса, при цьому відповідачем не надано суду жодного документа, який би підтверджував факт проведення відповідачем перевірки дотримання позивачем п.3.14 Службової інструкції водія тролейбуса.
Зауважує на тому, що в матеріалах справи відсутні доповідні записки від 24.10.2019 року, а акт від 25.11.2019 року не стосується порушення п. 3.14 Службової інструкції водія тролейбуса, по якому нібито позивач надавав пояснення. 
Крім того, позивач являється членом виборного профспілкового органу, тому, відповідно до ч. 2 ст. 252 КЗпП України, зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Проте, до виборного профспілкового органу про надання згоди на позбавлення частини заробітної плати (премії) позивача ОСОБА_1 відповідач не звертався.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на його думку, апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення. 
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог позивача з тих підстав, що позбавлення премії ОСОБА_1 в розмірі 50 % за жовтень 2019 року відповідно Наказу № 877-к від 18.11.2019 року, здійснено відповідно до норм чинного законодавства.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. ст. 30, 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитись до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Основна заробітна плата  це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це -  винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Статтею 15 Закону України «Про оплату праці» визначено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами.
Тобто підприємствам надано право самостійно визначати умови та розміри преміювання.
Між сторонами по справі виник спір щодо правомірності Наказу відповідача від 18 листопада 2019 року № 877-к про позбавлення позивача премії в розмірі 50% за жовтень 2019 року.
Як вбачається із матеріалів справи, на підприємстві відповідача діє Колективний договір КП «Міський тролейбус», погоджений з трудовим колективом в особі Голови спільного представницького органу профспілкових комітетів підприємства ОСОБА_3 (а.с.37-38).
Умови преміювання водіїв визначені Колективним договором, який діє на підприємстві, та у додатку № 26 до нього, яким є Положення про оплату праці водіїв пасажирських тролейбусів, яке також погоджено з головою спільного представницького органу профспілкових комітетів підприємства ОСОБА_3  (а.с.39-42).
Так, пунктом 1.3 Положення про оплату праці водіїв пасажирських тролейбусів встановлено, що основними обов`язками водія тролейбуса, зокрема, є суворе додержання Службової інструкції водія (СІВ).
Рзділом 3 Положення про оплату праці водіїв пасажирських тролейбусів КП «Міський тролейбус» передбачені умови преміювання водіїв тролейбусів та розміри премій в залежності від виконання показників для преміювання (пункт 3.2 Положення).
Водночас, пунктом 3.3 Положення про оплату праці водіїв пасажирських тролейбусів встановлені підстави та порядок зменшення премій, а саме, при наявності порушень у роботі, сума нарахованої премії може бути знижена частково або знята у повному розмірі згідно Переліку (додаток до Положення). При цьому, повне або часткове зняття премії здійснюється за той розрахунковий період, в якому мало місце порушення і оформлюється наказом по підприємству з конкретно вказаним виробничим порушенням.
Додатком до Положення про оплату праці водіїв пасажирських тролейбусів, яким є Перелік виробничих упущень за які премія, нарахована водію тролейбуса, може бути знижена повністю або частково, передбачено, що за порушення правил технічної експлуатації, правил техніки безпеки, правил дорожнього руху, Службової інструкції водія, премія може бути знижена повністю або частково в розмірі — до 100% (пункт 6 Переліку).
Отже із внутрішнього нормативного документу вбачається, що розмір премії може бути як позитивний, так і негативний, тобто передбачає позбавлення премії, в тому числі за порушення службових інструкцій.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 працює на посаді водія тролейбуса КП «Міський тролейбус» (а.с.5). Трудові обов`язки водія тролейбуса визначені Службовою інструкцією, затвердженою 28 січня 2008 року директором підприємства «Міський тролейбус» ОСОБА_4 , яка узгоджена з головою профкому підприємства ОСОБА_5 та застосовується з 01 лютого 2008 року (а.с.33-36). 
Пунктом 3.14 Службової інструкції водія тролейбуса передбачено, що водій тролейбуса зобов`язаний на «нульовому» рейсі, після виїзду з депо, провести перевірку гальм і роботу інших вузлів і агрегатів. Приймання тролейбуса оформляється підписом водія в технічному журналі. Нульовий рейс вважається від депо до першого диспетчерського пункту.
Проте, 24.10.2019 року ОСОБА_1 не дотримався виконання вказаного пункту Службової інструкції водія тролейбуса, чим допустив упущення в роботі. Пояснення з приводу допущення порушень п 3.14 Службової інструкції водія, позивач надати відмовився, про що був складений відповідний акт (а.с.32).
Відповідно до службової записки в.о. обліковця руху тролейбусного депо № 2 ОСОБА_6 від 24.10.2019 року на ім`я директора КП «Міський тролейбус» вбачається, що 24.10.2019 року вона працювала на д.п. ст. Кривий Ріг-головний. В 5.30 ранку, по розкладу в 5.28, на кільце прибув тролейбус № 645. Водій ОСОБА_1 в диспетчерський пункт для відмітки подорожнього листа не заходив, ремонт та огляд машини не проводив, відправився згідно розкладу руху о 5.34. год. (а.с.30), що також підтверджується подорожнім листом № 247578 від 24.10.2019 р. (а.с.31).
Відповідно до службової записки начальника депо № 2 ОСОБА_7 на ім`я директора КП «Міський тролейбус» вбачається, що 24.10.2019 року водій ОСОБА_1 порушив СІВ п. 3.14 на «нульовому» рейсі, після виїзду з депо, не провірив перевірку гальм і роботу інших вузлів і агрегатів. Не прийняв тролейбус оформленням підпису водія в технічному журналі. Зазначено, що нульовий рейс вважається від депо до першого диспетчерського пункту. За порушення СІВ п. 3.14 водія тролейбуса ОСОБА_1 позбавити 50% премії за жовтень 2019 року (а.с.29).
Наказом директора КП «Міський тролейбус» № 877-к від 18.11.2019 року ОСОБА_1 , водія тролейбуса Депо № 2, за порушення 24.10.2019 року пункту 3.14 Службової інструкції водія тролейбуса позбавлено 50 % премії за жовтень 2019 року (а.с.11).
На підставі наведеного вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки позбавлення премії позивача в розмірі 50 % за жовтень 2019 року Наказом № 877-к від 18.11.2019 року здійснено відповідно до чинного законодавства та внутрішніх нормативних документів, діючих на підприємстві відповідача.   
Не можуть бути підставою для скасування рішення та задоволення позовних вимог доводи апеляційної скарги про те, що в наказі № 877-к від 18.11.2019 року відповідачем по справі не вказано порушення, яке начебто скоїв позивач, а лише процитовано пункт Інструкції, що не є доказом порушення та не зазначено нормативно-правовий документ, згідно якого позивача було позбавлено премії, оскільки за змістом оскаржуваного наказу вбачається, що він був виданий з підстав недотримання позивачем вимог п.3.14 Службової інструкції водія тролейбуса, відповідно до якого водій тролейбуса, на «нульовому» рейсі, після виїзду з депо, повинен провести перевірку гальм і роботу інших вузлів і агрегатів. Приймання тролейбуса оформляється підписом водія в технічному журналі. Нульовий рейс вважається від депо до першого диспетчерського пункту.
При цьому, як вбачається із службової записки в.о. обліковця руху тролейбусного депо № 2 ОСОБА_8 від 24.10.2019 року на ім`я директора КП «Міський тролейбус», 24.10.2019 року вона працювала на д.п. ст. Кривий Ріг-головний. В 5.30 ранку, по розкладу в 5.28, на кільце прибув тролейбус № 645. Водій ОСОБА_1 в диспетчерський пункт для відмітки подорожнього листа не заходив, ремонт та огляд машини не проводив, відправився згідно розкладу руху о 5.34. год. (а.с.30), 
Наведені вище обставини також підтверджуються подорожнім листом № 247578 від 24.10.2019 року, в якому зазначено, що в технічному журналі відсутнй підпис ОСОБА_1 про приймання тролейбуса (а.с.31).
Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги позивача про те, що ним не допускалось порушення п. 3.14 Службової інструкції водія тролейбуса, оскільки вказаний пункт виконується водієм під час руху і до прибуття на перший диспетчерський пункт, а обліковець руху знаходиться на диспетчерському пункті і жодним чином не має можливості контролювати виконання водіями зазначеного пункту Службової інструкції водія тролейбуса, оскільки, відповідно до п.3.14 Службової інструкції водія тролейбуса водій тролейбуса, на «нульовому» рейсі, після виїзду з депо, повинен провести перевірку гальм і роботу інших вузлів і агрегатів. Приймання тролейбуса оформляється підписом водія в технічному журналі. Нульовий рейс вважається від депо до першого диспетчерського пункту, проте, в технічному журналі відсутнй підпис ОСОБА_1 про приймання тролейбуса (а.с.31)
Посилання в апеляційній сказі на те, що відповідачем не надано суду жодного документа, який би підтверджував факт проведення перевірки дотримання позивачем п.3.14 Службової інструкції водія тролейбуса колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки факт порушення позивачем п.3.14 Службової інструкції водія тролейбуса підтверджується службовою запискою в.о. обліковця руху тролейбусного депо № 2 ОСОБА_8 від 24.10.2019 року на ім`я директора КП «Міський тролейбус», з якої вбачається, що 24.10.2019 року вона працювала на д.п. ст. Кривий Ріг-головний. В 5.30 ранку, по розкладу в 5.28, на кільце прибув тролейбус № 645. Водій ОСОБА_1 в диспетчерський пункт для відмітки подорожнього листа не заходив, ремонт та огляд машини не проводив, відправився згідно розкладу руху о 5.34. год., що свідчить про порушення позивачем п.3.14 Службової інструкції водія тролейбуса
Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що в матеріалах справи відсутні доповідні записки від 24.10.2019 року, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в Наказі відповідача № 877-к від 18.11.2019 року зазначено, що він виданий на підставі доповідної записки начальника Депо 2 ОСОБА_7 та службової записки в.о. обліковця руху Депо 2 ОСОБА_6 , які наявні в матеріалах справи. 
При цьому колегія суддів не приймає до уваги й доводи апеляційної скарги позивача про те, що Акт від 25.10.2019 року не стосується порушення п. 3.14 Службової інструкції водія тролейбуса, по якому нібито позивач надавав пояснення а оскільки відповідно до Акту від 25.10.2019 року його складено з тих підстав, що 24.10.2019 року ОСОБА_1 не дотримався виконання п. 3.14 Службової інструкції водія тролейбуса, чим допустив упущення в роботі. Пояснення з приводу допущення порушень п 3.14 Службової інструкції водія тролейбуса, позивач надати відмовився, про що був складений відповідний акт (а.с.32). 
Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги позивача про те, що він являється членом виборного профспілкового органу, тому, відповідно до ч. 2 ст. 252 КЗпП України, зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Проте, до виборного профспілкового органу про надання згоди на позбавлення частини заробітної плати (премії) позивача ОСОБА_1 відповідач не звертався, з огляду на наступне.
Частинами другою, третьою статті 97 КЗпП України передбачено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а в разі його відсутності  з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.
Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.
Відповідно до змісту статті 2 Закону України «Про оплату праці», у структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Отже, при вирішенні спорів про виплату премій необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.
На підприємствах можуть затверджуватися положення про преміювання.
Частина третя статті 97 КЗпП України тільки зобов`язує власника встановлювати конкретні розміри премій з урахуванням вимог колективного договору, зміст якого повинен відповідати законодавству та угодам.
Законодавство не вимагає, щоб власник реалізував свої повноваження збільшувати, зменшувати розміри премій, які виплачуються конкретним працівникам, повноваження повністю або частково позбавляти конкретного працівника премій обов`язково за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації. Власник має право самостійно вирішувати ці питання, якщо інше не передбачено положенням про преміювання (колективним договором).
Частина четверта статті 97 КЗпП України, яка забороняє власникові приймати одностороннє рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені у відповідному порядку, не стосується випадків, коли власник застосовує встановлені на підприємстві відповідно до законодавства умови оплати праці. Прийняття керівником підприємства на основі положення про преміювання і в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру премій, позбавлення працівників премій повністю або частково, не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений.
Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги - відсутні.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін. 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 01 березня 2021 року.

Головуючий:

Судді: