ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/396/21 Справа № 177/547/16-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Коваль Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.
при секретарі         -        Кравченко Р..В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційні скарги  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 
на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, третя особа – Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи – приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бурлак Ростислав Олександрович, Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИЛА:
В березні 2016 року до Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, третя особа – Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.
В вересні 2016 року до Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи – приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бурлак Ростислав Олександрович, Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.
       Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, третя особа – Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом – відмовлено.
В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи – приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бурлак Ростислав Олександрович, Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом — відмовлено.
       Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 — задоволено частково.
       Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року - змінено в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог. 
       Постановою Верховного Суду від 30 червня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 — задоволено.
       Постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року — скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року в частині відмови ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи – приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бурлак Ростислав Олександрович, Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та постановити нове рішення суду, яким визнати право власності за ОСОБА_2 на земельну ділянки площею 4,9078 га, в розмірі 1/2 частини, розташованої на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221884000-01-064-0023. Зобов`язати Управління Держкомзему у Криворізькому районі Дніпропетровської області видати державний акт права власності на земельну ділянку 4,9078 га, в розмірі 1/2 частини, розташованої на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221884000-01-064-0023 на ім`я ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року в частині відмови у задоволенні її позовних вимог щодо визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом та постановити нове рішення суду, яким позовні вимоги за первісним позовом задовольнити. 
       Відзивів на апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року від інших учасників справи до суду не надходило.
       Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
       Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, посилаючись на рішення апеляційного суду від 22 квітня 2015 року, яким скасовано рішення суду першої інстанції від 28 січня 2015 року, яким визначено ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини у три місяці.
Відмовляючи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в задоволенні зустрічних позовних вимог суд дійшов висновку, що оскільки оригінали правоустановчих документів наявні у іншого спадкоємця ОСОБА_1 тому підстави для визнання права власності в порядку спадкування на підставі рішення суду відсутні.
       Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однак з інших правових підстав.
       Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати сторін - ОСОБА_5 (а.с. 16 т.1), якій за життя на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ДП № 064394, який виданий на підставі розпорядження голови Криворізької районної державної адміністрації № 222-р від 20.03.2003 року, належала земельна ділянка площею 4,9078 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1221884000-01-064-0023 (а.с. 23 т.1).
09 жовтня 2001 року ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений завідувачем Криворізької районної державної нотаріальної контри, № в реєстрі 3590, яким спірну земельну ділянку заповіла їй – ОСОБА_1 (а.с.17 т.1).
Звернувшись 01.06.2013 року до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Р.О. з відповідною заявою, ОСОБА_1 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови нотаріус зазначав пропуск строку для прийняття спадщини та, крім того, вказував, що заповіт ОСОБА_6 складений на особу з прізвищем « ОСОБА_7 », в той час як із заявою звернулась ОСОБА_1 (а.с.13 т.1).
Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 16.12.2013 року № 177/1693/13-ц встановлено факт, належності ОСОБА_1 , документу, а саме: заповіту складеного ОСОБА_5 від 09.10.2001 року, посвідченого завідувачем Криворізької районної державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за №3590 (а.с. 29 т.1).
Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.02.2012 року № 420/71/12, суд визнав за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частці за кожною на земельну ділянку, площею 4,9078 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане рішення 05.12.2012 року скасоване апеляційним судом Дніпропетровської області (а.с.80 т.1).
Тому, 04.02.2016 року ОСОБА_1 знову звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Р.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови нотаріус зазначав відсутність належних документів та пропуск строку для прийняття спадщини, крім того, вказував, що неможливо встановити коло спадкоємців у зв`язку з відсутність правовстановлюючих документів (а.с.13 т.1).
Позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку їм було відмовлено, у зв`язку з відсутністю належним чином оформленого правовстановлюючого документу - оригіналу Державного акту про право власності на земельну ділянку серія ДП № 064394 на ім`я матері ОСОБА_5 . В той час як ОСОБА_1 рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.04.2015 року у визначені додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено (а.с.13 т.1).
Як вбачається з рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.04.2015 року (а.с. 126 т.1), рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.01.2015 року скасовано та відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову про визначення додаткового строку прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Стаття 1233 ЦК України визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Відповідно до ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.
Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Отже, колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_1 з урахуванням преюдиціальності рішення суду, що набрало законної сили, оскільки судом не досліджено та не визначено підстави скасування рішення суду першої інстанції, яким встановлено ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини.
Як вбачається з тексту рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2015 року, скасовано рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 січня 2015 року, яким визначено ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини з процесуальних питань, як передчасне, оскільки судом не залучено до участі у справі усіх спадкоємців, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а суд апеляційної інстанції не наділено повноваженнями залучення зазначених осіб на стадії апеляційного перегляду (а.с.126-127 т.1).
Отже, судом апеляційної інстанції питання про право ОСОБА_1 на додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 не вирішувалось та рішення стосовно заявлених вимог по суті спору не приймалось. А тому, висновок суду першої інстанції про преюдиціальність цього рішення в даній справі є помилковим.
Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до загальних засад судочинства та вимог ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченим ЦПК випадках.
Колегія суддів звертає увагу, що право відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 залежить від вирішення питання про право ОСОБА_1 на спадкування після смерті матері ОСОБА_5 за заповітом. 
З огляду на те, що в даній справі позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини заявлено не було, хоча в обґрунтування позовних вимог нею зазначалися мотиви та підстави несвоєчасного звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса.
Враховуючи зазначене судом першої інстанції не враховано, що рішення суду, яке б набрало законної сили стосовно вирішення питання ОСОБА_1 про право на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яке б набуло чинності, судом не ухвалювалось, тому висновок про відсутність в неї права на спадкування є передчасним.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, а рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року - зміні в частині правового обґрунтування підстав відмови в позові. 
Керуючись ст. ст. 367,374,376,382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги  ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 — задовольнити частково.
Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року - змінити в частині правового обґрунтування підстав відмови в позові. 
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

       Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова