Постанова                          
Іменем України
 
03 березня 2021 року                                         
м. Київ
 
справа № 347/20/19
провадження № 61-14380св20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д., 
суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 , 
відповідачі: Косівська міська рада, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
треті особи: ОСОБА_4 , сектор реєстрації речових прав на нерухоме майно Косівської міської ради, приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу Григорчук Людмила Вікторівна, 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 червня 2020 року у складі судді Крилюк М. І. та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року у складі колегії суддів: Бойчука І. В., Фединяка В. Д., Девляшевського В. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Косівської міської ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи:  ОСОБА_4 , сектор реєстрації речових прав на нерухоме майно Косівської міської ради, приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу Григорчук Л. В., про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, свідоцтва про право на спадщину, державної реєстрації речових прав на право приватної власності на земельні ділянки та усунення перешкод у користуванні проходом загального користування.
Позовна заява мотивована тим, що вона зареєстрована та фактично проживає в м. Косів. Їй на праві власності належать дві земельні ділянки: площею 0,1 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, і площею 0,0433 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по АДРЕСА_1 . Неподалік указаних земельних ділянок проживають її батько ОСОБА_4 і мати ОСОБА_5 , особа з інвалідністю І групи загального захворювання, у зв`язку із чим потребує сторонньої допомоги і постійного догляду.
Від домогосподарства матері до її земельних ділянок веде прохід загального користування, яка розміщена між вулицями АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 та проходить повз господарства відповідачів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . При цьому жителі м. Косів користувалися зазначеною проїзною дорогою для того, щоб потрапити з  АДРЕСА_2 . Вказана проїзна дорога (прохід загального користування) зазначена в первинній документації щодо приватизації земельних ділянок ОСОБА_6 , які успадковані ОСОБА_3 , а також в інший первинній документації, (акті про наділення земельної ділянки) ОСОБА_7 , виданому Косівською міською радою в 1990 році, та акті про наділення земельної ділянки ОСОБА_8 , виданому Косівською міською радою в 1995 році. Влітку 1998 року ОСОБА_8 передала свою земельну ділянку у користування ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які розділили її між собою за спільною домовленістю.
Таким чином, відповідачам на праві приватної власності належать такі земельні ділянки: ОСОБА_2 - земельна ділянка, яку останній придбав у ОСОБА_8 , площею 0,0406 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд; ОСОБА_3 - земельні ділянки, успадковані після смерті її чоловіка ОСОБА_6 , площею 0,1000 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також площею 0,0319 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.
На даний час ОСОБА_2 та ОСОБА_3 чинять їй та іншим жителям АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 перешкоди у користуванні проїзною дорогою, що призводить до незручностей. Зокрема, на межі між земельною ділянкою ОСОБА_2 та земельною ділянкою ОСОБА_3 восени 2018 року встановлено огорожу, у зв`язку із чим унеможливлено будь-який прохід, на земельній ділянці ОСОБА_3 розміщено господарську будівлю - гараж, яка частково перекриває згадану вище стежку, звужуючи її ширину, а також зі сторони АДРЕСА_1 розташовані металеві ворота.
У зв`язку із вказаними перешкодами з приводу можливості користування проходом, комісією з питань земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Косівської міської ради 22 листопада 2018 року проведено обстеження земельних ділянок відповідачів, за результатом якого встановлено розбіжність між відстанями від точки «Г» до точки «Д» (межа з ОСОБА_6 ) та такою відстанню, що зазначена у первинній документації на земельну ділянку ОСОБА_2 , а саме актів про наділення присадибної ділянки від 03 листопада 1995 року та від 17 лютого 1996 року, у яких, крім цього, відображено проїзд загального користування шириною 3 м із вулиці АДРЕСА_2 в напрямку АДРЕСА_1 , який проходив повз всю земельну ділянку, а також розбіжність між відстанями від точки «А» до точки «Б» та від точки «Д» до точки «Г» земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3 , та такими відстанями, що зазначені у первинній документації на земельну ділянку, а саме в рішенні Косівської міської ради від 24 грудня 1993 року та в плані земельних ділянок із додатками, в якому відображено пішохідний прохід загального користування.
Крім того, комісією встановлено, що станом на 22 листопада 2018 року на межі між земельною ділянкою ОСОБА_2 , площею 0,0406 га, (у кадастровому плані від точки «Г» до точки «Д») та земельною ділянкою ОСОБА_6 , площею 0,0319 га, (у кадастровому плані від точки «А» до точки «Б») проведено роботи, а саме: демонтовано стару хвіртку та огорожу із металевої сітки, виконано будівництво нової суцільної огорожі шляхом облаштування фундаменту та встановлення металевих опор, з`єднаних між собою листами металопрофілю, у зв`язку із чим заблоковано будь-який прохід.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила поновити строк звернення до суду як такий, що пропущений з поважних причин, визнати незаконним рішення XVI сесії четвертого демократичного скликання Косівської міської ради від 20 листопада 2003 року № 2.37-16 про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_2 .
Визнати незаконним та скасувати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ІФ № 058110, виданий на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення XVI сесії четвертого демократичного скликання Косівської міської ради від 20 листопада 2003 року.
Визнати незаконним рішення XVII сесії п`ятого демократичного скликання Косівської міської ради від 27 вересня 2007 року № 1.73-17 про передачу земельних ділянок у власність ОСОБА_6 .
Визнати незаконним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 848385, виданий на ім`я ОСОБА_6 на підставі рішення XVII сесії п`ятого демократичного скликання Косівської міської ради від 27 вересня 2007 року № 1.73-17.
Визнати незаконним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 848414, виданий на ім`я ОСОБА_6 на підставі рішення XVII сесії п`ятого демократичного скликання Косівської міської ради від 27 вересня 2007 року № 1.73-17.
Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім`я ОСОБА_3 17 липня 2018 року приватним нотаріусом Косівського нотаріального округу Григорчук Л. В., на об`єкти нерухомого майна: земельні ділянки, розташовані по АДРЕСА_1 : площею 0,1000 га, кадастровий номер 2623610100:01:002:0404, та площею 0,0319 га, кадастровий номер 2623610100:01:002:0405.
Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, кадастровий номер 2623610100:01:002:0404.
Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,0319 га, кадастровий номер 2623610100:01:002:0405.
Зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні громадською стежкою (проїзд) загального користування, яка проходить із АДРЕСА_2 до АДРЕСА_1 , та демонтувати металеву огорожу та бетонний фундамент, розташовані на цьому проході.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 червня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Поновлено строк  звернення до суду з позовом.
Визнано незаконним рішення XVI сесії четвертого демократичного скликання Косівської міської ради від 20листопада 2003 року про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_2 .
Визнано незаконним та скасовано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІФ № 058110, виданий на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення XVI сесії четвертого демократичного скликання Косівської міської ради від 20 листопада 2003 року.
Визнано незаконним рішення XVII сесії п`ятого демократичного скликання Косівської міської ради від 27 вересня 2007 року № 1.73-17 про передачу земельних ділянок у власність ОСОБА_6 .
Визнано незаконним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 848385, виданий на ім`я ОСОБА_6 на підставі рішення XVII сесії п`ятого демократичного скликання Косівської міської ради від 27 вересня 2007 року № 1.73-17.
Визнано незаконним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 848414, виданий на ім`я ОСОБА_6 на підставі рішення XVII сесії п`ятого демократичного скликання Косівської міської ради від 27 вересня 2007 року № 1.73-17.
Визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім`я ОСОБА_3 17 липня 2018 року приватним нотаріусом Косівського нотаріального округу Григорчук Л. В., на об`єкти нерухомого майна: земельні ділянки розташовані по АДРЕСА_1 : площею 0,1000 га, кадастровий номер 2623610100:01:002:0404, та площею 0,0319 га, кадастровий номер 2623610100:01:002:0405.
Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, кадастровий номер 2623610100:01:002:0404.
Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,0319 га, кадастровий номер 2623610100:01:002:0405.
Зобов`язано відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні громадським проходом (проїздом) загального користування, яка проходить із АДРЕСА_2 до АДРЕСА_1 , та демонтувати металеву огорожу та бетонний фундамент, розташовані на цьому проході.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач про те, що відповідачі у справі приватизували земельні ділянки із врахуванням розміру проходу загального користування дізналась лише при розгляді комісією Косівської міської ради її звернення, восени 2018 року, тому строк позовної давності, про застосування якого заявила ОСОБА_1 , підлягає поновленню, як пропущений з поважних причин.
При виготовленні технічної документації та видачі оспорюваних позивачем державних актів про право власності на земельні ділянки було збільшено розміри земельних ділянок відповідачів без підтверджуючих на те документів, зокрема, за відсутності відповідного рішення Косівської міської ради, оскільки при затвердженні Косівською міською радою розмірів земельних ділянок при їх відведенні до цих земельних ділянок не було віднесено прохід загального користування та проїзд, визначивши такі як межу земельних ділянок, а на час видачі державних актів на право власності на земельні ділянки розмір земельних ділянок було збільшено за рахунок земель загального користування населених пунктів.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишено без задоволення.
Рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 червня 2020 року залишено без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскільки у приватну власність відповідачам передано землі загального користування населених пунктів, а саме прохід загального користування, які не можуть передаватись у приватну власність і належать територіальній громаді міста, наведене вказує на порушення вимог земельного законодавства. 
Внаслідок такого порушення земельного законодавства відповідачами було порушено право позивача як члена територіальної громади та користувача земельною ділянкою, на вільне та безперешкодне користування цим проходом загального користування, тому позивач вправі вимагати відновлення свого порушеного права шляхом оскарження рішень органу місцевого самоврядування, державних актів на право приватної власності на земельні ділянки відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та повернення до того становища, яке існувало до вказаного порушення.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У жовтні 2020 року  ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.
У грудні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 22 лютого 2021 року справу призначено до судового розгляду.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки тому, що в матеріалах справи є викопіювання з генплану м. Косова, затвердженого в 1987 році, де не вказано прохід загального користування на належній  ОСОБА_2 на праві приватної власності земельній ділянці з кадастровим номером 2623610100:01:002:0103, площею 0,0406 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, як і на земельній ділянці ОСОБА_3 .  Посилання в оскаржуваних судових рішенням, що ОСОБА_2 приватизував земельну ділянку з врахуванням проходу загального користування, не відповідає дійсним обставинам справи. Крім того,  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання незаконним рішення Косівської міської ради від 20 листопада 2003 року лише у грудні 2018 року, тобто з пропуском строку для звернення до суду з позовом, що є підставою для відмови у задоволенні позову. 
Висновок судового експерта від 04 листопада 2019 року № 04/11/19 Худака М. Я. за результатами проведення земельно-технічної експертизи у справі є незаконним, експерту не було надано викопіювання з генплану м. Косова, затвердженого в 1987 році. 
 
Доводи відповідача, який подав відзив на касаційну скаргу
У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_1 , у якому вона просила залишити судові рішення без змін, оскільки вони прийняті при всебічному та повному з`ясуванні обставин справи, ґрунтуються на правильному застосуванні норм чинного законодавства України.
 
2.    Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_3 (т.1 а.с.14, 14 зворот).
Відповідно до копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04 вересня 2018 року № 136431791 та від 19 січня 2018 року № 111085363, їй на праві власності належать дві земельні ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1 : площею 0,1 га, кадастровий номер: 262310100:01:002:0826, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та площею 0,0433 га, кадастровий номер 262310100:01:002:0827, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства                     (т. 1, а.с. 21, 22).
Батько позивача ОСОБА_4 , 1944 року народження, проживає по АДРЕСА_4 , мати ОСОБА_5 , 1941 року народження, - по АДРЕСА_4 (т. 1, а.с.16-19).
Згідно з копією довідки до акта огляду Медико-соціально експертної комісії від 10 грудня 2018 року № 1622267 ОСОБА_5 з 16 листопада 2018 року є особою з інвалідністю та потребує постійного стороннього догляду (т.1, а.с. 20).
Відповідно до копії акта про наділення присадибної ділянки з фондів Косівської міської ради народних депутатів від 27 лютого 1990 року, який затверджений на засіданні виконкому ради 28 березня 1990 року, комісія по наділенню землі виділила ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 присадибну ділянку площею 0,071 га землі, в тому числі з садом 0,071 га (т.1, а.с. 26, 27 зворот). У цьому акті позначено план присадибної ділянки, згідно з яким ширина земельної ділянки від АДРЕСА_2 складає 4,5 м, у частині, що межує із земельною ділянкою ОСОБА_6 , - 11 м. Також у плані позначений заїзд шириною 3 м, що проходить між земельною ділянкою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .
Згідно з копією акта про наділення присадибної ділянки з фондів Косівської міської ради народних депутатів від 03 листопада 1995 року, який затверджений на засіданні виконкому ради 03 листопада 1995 року, комісія по наділенню землі наділили ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 присадибну ділянку площею 0,071 га землі, у тому числі із садом 0,071 га (т.1, а.с. 27). У цьому акті позначено план присадибної ділянки, який співпадає з планом присадибної ділянки згідно з актом про наділення присадибної ділянки з фондів Косівської міської ради народних депутатів від 27 лютого 1990 року.
Рішенням XVI сесії ІV демократичного скликання Косівської міської ради від 20 листопада 2003 року № 2.37-16 затверджено результати інвентаризації земельної ділянки ОСОБА_2 по АДРЕСА_5 , площею 0,0406 га (т. 1, а.с. 29).
26 липня 2004 року на підставі вказаного рішення міської ради ОСОБА_2 видано державний акт, серія ІФ № 058110, на право власності на земельну ділянку площею 0,0406 га, кадастровий номер 2623610100:01:002:0103, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010430600826 (т. 1 а.с. 30).
Відповідно до витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27 лютого 2019 року № НВ-2604472582019 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2623610100:01:002:0103, площею 0,0406 га, не зареєстровано відомостей про обмеження у використанні земельної ділянки (т. 1, а.с. 111-113).
Земельна ділянка площею 0,0406 га, кадастровий номер 2623610100:01:002:0103, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка належить ОСОБА_2 згідно з державним актом, серія ІФ № 058110, на право власності на земельну ділянку, є частиною присадибної ділянки площею 0,071 га, наділеної ОСОБА_8 , яку вона передала ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у користування. 
Відповідно до державного акта, серія ІФ № 058110, кадастрового плану земельної ділянки ОСОБА_2 та акта встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування, його земельна ділянка від точки «В» до точки «Г» межує із земельною ділянкою ОСОБА_10 , а від точки «Г» до точки «Д» - із земельною ділянкою ОСОБА_6 . При цьому ширина ділянки на межі із ділянкою ОСОБА_6 становить 12,49 м (а.с. 31-32).
Рішенням Косівської міської ради народних депутатів від 24 грудня 1993 року № 18 передано у власність ОСОБА_6 земельну ділянку за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10 га, для ведення особистого підсобного господарства площею 0,045 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,056 га (т. 1, а.с. 35 зворот).
На підставі вказаного рішення Косівської міської ради ОСОБА_6 видано акт на право приватної власності на землю, згідно з яким у приватну власність останнього передається земельна ділянка загальною площею 0,201 га, по АДРЕСА_6 (т. 1 а.с. 34-35).
Згідно з планом земельних ділянок із додатками, зазначеним в акті права приватної власності на землю, земельні ділянки ОСОБА_6 НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 від точки «Б» до точки «В» та від точки «Е» до точки «Є» межують із стежкою загального користування, земельна ділянка № НОМЕР_2 від точки «В» до точки «Г» межує з  АДРЕСА_2 ), а земельна ділянка № НОМЕР_1 від точки «Д» до точки «Е» межує із земельною ділянкою ОСОБА_11 , яка на даний час належить ОСОБА_2 . Ширина земельної ділянки № НОМЕР_1 на межі від точки «Д» до точки «Е» становила 11,50 м, а ширина земельної ділянки № НОМЕР_2 на межі із АДРЕСА_2 ) від точки «В» до точки «Г» - 24,60 м.
Рішенням XVII сесії п`ятого демократичного скликання Косівської міської ради від 27 вересня 2007 року № 1.73-17 затверджено ОСОБА_6 технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки. Передано у власність ОСОБА_6 земельні ділянки загальною площею 0,1879 га, в тому числі, за цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1000 га, в тому числі по угіддях: під будівлями і двором - 0,1000 га; для ведення особистого селянського господарства площею 0,0879 га., в тому числі по угіддях: багаторічні насадження - 0,0319 га, рілля - 0,0560 га. Затверджено акти відновлення та узгодження зовнішніх меж земельних ділянок для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства (т.1, а.с. 36).
12 березня 2008 року на підставі вказаного рішення міської ради ОСОБА_6 видано державні акти: серія ЯЕ № 848385 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2623610100:01:002:0404, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та серії ЯЕ № 848414 на право власності на земельну ділянку площею 0,0319 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2623610100:01:002:0405, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Державні акти зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010830600110 та № 10830600113 відповідно (т.1, а.с. 37-38).
Відповідно до державного акта серії ЯЕ № 848385 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га та технічної документації, земельна ділянка ОСОБА_6 , кадастровий номер 2623610100:01:002:0404, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, від точки «Б» до точки «В» межує із земельною ділянкою ОСОБА_10 , від точки «В» до точки «Г» - із земельною ділянкою ОСОБА_12 , а від точки «Г» до точки «Д» межує з АДРЕСА_1 . При цьому ширина земельної ділянки ОСОБА_6 на межі із АДРЕСА_1 від точки «Г» до точки «Д» складає 25,46 м.
Згідно з державним актом серії ЯЕ № 848414 на право власності на земельну ділянку площею 0,0319 га та технічної документації, земельна ділянка ОСОБА_6 , кадастровий номер 2623610100:01:002:0405, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, від точки «А» до точки «Б» межує із земельною ділянкою ОСОБА_2 , від точки «Б» до точки «В» - із земельною ділянкою ОСОБА_10 , від точки «В» до точки «Г» - із його ж земельною ділянкою кадастровий номер 2623610100:01:002:0404. При цьому ширина земельної ділянки ОСОБА_6 на межі із земельною ділянкою ОСОБА_2 від точки «А» до точки «Б» складає 12,57 м                                (т. 1, а.с. 39-42).
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17 липня 2018 року приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Григорчук Л. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 915, ОСОБА_3 є спадкоємцем земельної ділянки площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер  2623610100:01:002:0404, яка належала ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 848385 від 12 березня 2008 року (т.1, а.с. 149-150).
Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 17 липня 2018 року приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Григорчук Л. В. та зареєстрованим у реєстрі за № 916, ОСОБА_3 є спадкоємцем земельної ділянки площею 0,0319 га., що по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2623610100:01:002:0405, яка належала ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 848414 від 12 березня 2008 року (т.1, а.с. 145-146).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості земельні ділянки: з кадастровим номером 2623610100:01:002:0404, площею 0,1000 га, та з кадастровим номером 2623610100:01:002:0405, площею 0,0319 га, належать на праві приватної власності ОСОБА_3 , підстава виникнення - свідоцтва про право на спадщину за законом, видані 17 липня 2018 року приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Григорчук Л. В., що підтверджується копіями інформаційних довідок від 13 грудня 2018 року № 149330097 та № 149327811 (т.1, а.с. 49-50, 147,151).
Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 31 липня 2018 року № НВ-2603801272018 та                                      № НВ-2603801142018 щодо земельних ділянок: з кадастровим номером 2623610100:01:002:0404, площею 0,1000 га, та 2623610100:01:002:0405, площею 0,0319 га, не зареєстровано відомостей про обмеження у використанні земельної ділянки (т. 1, а.с. 43-48).
22 листопада 2018 року членами постійної комісії з питань земельних відносин та охорони навколишнього середовища Косівської міської ради ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , при розгляді заяви позивача та її батьків від 05 жовтня 2018 року, а також заяви її батька від 15 листопада 2018 року щодо усунення перешкод у користуванні дорогою та пішохідним переходом, проведено обстеження, за результатом якого зафіксовано, що станом на 22 листопада 2018 року на межі між земельною ділянкою ОСОБА_2 , площею 0,0406 га, за кадастровим номером 2623610100:01:002:0103 (у кадастровому плані від точки «Г» до точки «Д») та земельною ділянкою ОСОБА_6 площею 0,0319 га за кадастровим номером 2623610100:01:002:0405 (у кадастровому плані від точки «А» до точки «Б») проведено роботи, а саме: демонтовано старі хвіртку та огорожу із металевої сітки, виконано будівництво нової суцільної огорожі шляхом облаштування фундаменту та встановлення металевих опор, з`єднаних між собою листами металопрофілю, у зв`язку з чим заблоковано будь-який прохід, про що складено акт, який затверджено міським головою 23 листопада 2018 року (а.с.24-25).
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 04 листопада 2019 року № 04/11/19 із долученими до нього фототаблицями (т.1, а.с. 181-201) існує невідповідність опису меж у витягах з Державного земельного кадастру на досліджувані земельні ділянки з описом меж, що вказані у державних актах на право приватної власності на землю та у технічній документації на досліджувані земельні ділянки.
Невідповідності у конфігурації ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , враховуючи як існуючі на даний час правовстановлюючі документи та документацію із землеустрою, так і первинну документацію на ці земельні ділянки, зокрема: акт про право приватної власності на земельні ділянки,  видані ОСОБА_6 від 1993 року, акт про наділення земельної ділянки ОСОБА_7 від 1990 року та акт про наділення земельної ділянки ОСОБА_8 від 1995 року, немає, невідповідність у промірах складає: по земельній ділянці з кадастровим номером  2623610100:01:002:0404, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (власник ОСОБА_3 ) по межі з  АДРЕСА_1 -0,86 м, по межі з земельною ділянкою ОСОБА_3 - 1,45 м; по земельній ділянці з кадастровим номером2623610100:01:002:0405, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, по межі із земельною ділянкою ОСОБА_2 - 1,5 м, по межі із земельною ділянкою ОСОБА_3 - 1,45 м; по земельній ділянці кадастровий номер № 2623610100:01:002:0103, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, по межі з земельною ділянкою ОСОБА_3 - 1,5 м.
Згідно з результатами дослідження фактична площа земельної ділянки з кадастровим номером 2623610100:01:002:0405, площею 0,0319 га, для ведення особистого селянського господарства, власник ОСОБА_3 , та земельної ділянки з кадастровим номером 2623610100:01:002:0103, площею 0,0406 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), власник ОСОБА_2 , не відповідає площі, що зазначена у правовстановлюючих документах та документації із землеустрою.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено право на звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі статтею 1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Згідно з пунктом «б» статті 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, серед іншого, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.
Відповідно до частин першої, третьої статті 116 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Згідно з частинами першою, другою статті 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.
У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.
Відповідно до пунктів «а», «б» частини третьої статті 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо); землі під залізницями, автомобільними дорогами, об`єктами повітряного і трубопровідного транспорту.
Згідно зі статтею 125 ЗК України, (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.
Відповідно до положень статті 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.
Згідно з матеріалами справи 22 листопада 2018 року членами постійної комісії з питань земельних відносин та охорони навколишнього середовища Косівської міської ради ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , при розгляді заяви позивача від 05 жовтня 2018 року щодо усунення перешкод у користуванні дорогою та пішохідним переходом, проведено обстеження, за результатом якого зафіксовано, що станом на 22 листопада 2018 року на межі між земельною ділянкою ОСОБА_2 , площею 0,0406 га, за кадастровим номером 2623610100:01:002:0103 (у кадастровому плані від точки «Г» до точки «Д») та земельною ділянкою ОСОБА_6 , площею 0,0319 га, за кадастровим номером 2623610100:01:002:0405 (у кадастровому плані від точки «А» до точки «Б») проведено роботи, а саме: демонтовано старі хвіртку та огорожу із металевої сітки, виконано будівництво нової суцільної огорожі шляхом облаштування фундаменту та встановлення металевих опор, з`єднаних між собою листами металопрофілю, в зв`язку із чим заблоковано будь-який прохід, про що складено акт, який затверджено міським головою 23 листопада 2018 року (а.с. 24-25).
Судові рішення судів попередніх інстанцій про наявність підстав для визнання незаконним державного акта базується на висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 04 листопада 2019 року № 04/11/19, на розгляд якого поставлені такі питання: чи є порушення меж (або накладення) земельних ділянок відповідно до зазначених правовстановлюючих документів та документації із землеустрою? Чи існував згідно із первинною технічною документацією прохід у вигляді стежки по спірних земельних ділянках? 
На які експертом надано відповідь про те, що «існує невідповідність опису меж у Витягах з державного земельного кадастру на досліджувані земельні ділянки, з описом меж, що вказані у державних актах на право приватної власності на землю та у технічній документації на досліджувані земельні ділянки». 
Як вбачається із результатів дослідження по третьому питанню, а саме зіставленням і різницею у промірах між первиною документацією та у промірах відповідно до правовстановлюючих документів на досліджувані земельні ділянки, експерт встановив згідно із первинною документацією наявність проходу загального користування по досліджуваних земельних ділянках. 
Суди попередніх інстанцій, визнаючи незаконним та скасовуючи державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, серія ІФ № 058110, виданий на ім`я ОСОБА_2 , а також визнаючи незаконним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 848385, виданий на ім`я ОСОБА_6 , визнаючи незаконним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 848414, виданий на ім`я ОСОБА_6 , не надали оцінки невідповідності опису меж у первинній документації з описом меж, що вказані у зазначених державних актах, та дійшли передчасного висновку про наявність проходу саме на виділених земельних ділянках згідно із вказаними державними актами. 
Зазначене питання не було предметом дослідженням у висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 04 листопада 2019 року № 04/11/19.
Також згідно з висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 04 листопада 2019 року № 04/11/19 не відображено, чи досліджувалося ним викопіювання з генплану м. Косова, затвердженого в 1987 році. 
Крім того, судами попередніх інстанцій не надано належної оцінки доводам відповідача про те, що позивач звернулася до суду з пропуском строку позовної давності. 
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.  
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оскільки суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, збирати та надавати оцінку доказам, порушення норм процесуального права допущені обома судами, тому справу необхідно передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 1 частини третьої та частини четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
За таких обставин оскаржувані судові рішення не відповідають вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалені з порушенням норм процесуального права, що в силу пункту 1 частини третьої та частини четвертої статті 411 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 червня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                 Д. Д. Луспеник 

Судді:                                                                           І. А. Воробйова 

                                                                                       Б. І. Гулько

                                                                                        Р. А. Лідовець  

                                                                                        Ю. В. Черняк