КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 757/35782/20-ц
провадження № 22-ц/824/4023/2021
 
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
18 березня  2021 року                                                                                 м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
судді - доповідача Кирилюк Г. М. 
суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т.А., 
 
розглянув у порядку письмового провадження справу за  позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2020 року у складі судді  Литвинової І. В.,
 
встановив: 
 
18.08.2020 Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ  «ПриватБанк») звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №SAMDNWFC00044274551 від 01.08.2018 у розмірі 13 329,35 грн  станом на  19.05.2020 р.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернулася до   АТ КБ  «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг,  у зв`язку з чим підписала заяву  №SAMDNWFC00044274551 від 01.08.2018.
Відповідач при підписанні  анкети-заяви  підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг»,  «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті  www.privatbank.uа, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
При укладенні  договору  сторони керувалися  ч. 1 ст. 634 ЦК  України , згідно  якої  договором  приєднання є договір,  умови якого  встановлені однією  із сторін  у формулярах  або  інших  стандартних формах, який  може бути  укладений  лише  шляхом  приєднання  другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може  запропонувати свої  умови договору.  
АТ КБ  «ПриватБанк»  свої зобов`язання за договором  виконало у повному обсязі, а саме відповідачу  було відкрито  кредитний  рахунок та встановлено   початковий кредитний ліміт.
Для  користування  кредитним картковим рахунком   відповідач отримала  кредитну   картку.  
Згідно п. 2.1.1.12.7.1.1 договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті www.privatbank.uа, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 договору.
В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019,  згідно п. 2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з  181-го  дня з моменту порушення  зобов`язань клієнта  з погашення  кредиту  клієнт зобов`язується  сплатити  на  користь  банку   заборгованість  по кредиту, а також  проценти  від суми  неповернутого  в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625  ЦК України встановлюються  за домовленістю сторін   у процентах від  простроченої суми заборгованості  в розмірі : 86,4% - для картки "Універсальна"; 84,0%  - для картки "Універсальна  голд".
У  зв`язку з  порушенням  відповідачем зобов`язань за  кредитним договором, з урахуванням внесених коштів на погашення  заборгованості,  ОСОБА_1 станом на 19.05.2020 має заборгованість  13 329,35 грн, з яких: 8 950,84 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту;  635,31 грн - заборгованість за простроченими відсотками;  3 743,20 грн  -  заборгованість  за  відсотками, нарахованими на  прострочений кредит згідно   ст. 625 ЦК України.    
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у розмірі 8 950,84 грн та судовий збір 2 102 грн. В решті позову відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» - Крилова О. Л. просить скасувати  рішення  суду першої інстанції в частині відмови, ухваливши в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін. Судові витрати покласти на  відповідача.
Свої доводи мотивує тим,  що  відсутність підпису боржника на відповідних тарифах, умовах та правилах не свідчить про неукладеність договору, позаяк суть договору приєднання і полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них.
Крім анкети-заяви відповідачкою у той же день також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому остання особистим підписом підтвердила ознайомлення з основними умовами кредитування з використанням кредитної картки, а саме: 1) тип кредиту; 2) суму ліміту; 3) строк договору та строк кредитування; 4) спосіб та строк надання кредиту; 5) процентна ставка в межах та поза межами пільгового періоду; 6) тип процентної ставки; 7) платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця; 8) орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача; 9) реальні річна процентна ставка; 10) порядок повернення кредиту; 11) наслідки прострочення виконання чи невиконання зобов`язань за договором, у тому числі: розмір штрафу за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою; процентна ставка, як застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту та ін.
Тобто,  відповідач  при  укладенні  кредитного  договору  була належним чином  повідомлена про умови кредитування, у тому числі  щодо сплати відсотків. 
Відповідачка не спростувала  жодними належними та допустимими доказами  факт  укладення   кредитного  договору та ознайомлення  з його  умовами, а з матеріалів справи  такі обставини не  вбачаються. 
Правом  надання  відзиву на  апеляційну  скаргу  відповідачка  не  скористалася.
Відповідно до положень частини 1 статті  369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в оскаржуваній  частині не відповідає.
Як вбачається  з матеріалів  справи та встановлено  судом, ОСОБА_1 звернулася  до  АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання   банківських послуг,  у зв`язку з чим  підписала анкету-заяву про  приєднання до Умов та Правил  надання  банківських послуг  у ПриватБанку  б/н від 01.08.2018, якою підтвердила  свою згоду  на те, що   підписанням   цієї  заяви  він  відповідно  до ст.  634  ЦК  України  у повному обсязі  приєднується  до  Умов та правил  надання  банківських послуг   АТ КБ  «ПриватБанк», які розміщено на  офіційному сайті  в мережі інтернет   за адресою privatbank. ua, та які разом  із пам`яткою  клієнта і тарифами  становлять  договір банківського обслуговування, примірник якого   він   отримав  шляхом   самостійного  роздрукування. 
Звертаючись до  суду  з даним позовом,  позивач посилався на те, що  він  виконав свої  зобов`язання за договором,  надав   відповідачу  можливість розпоряджатися  кредитним коштами  на  умовах,  передбачених договором та в межах  встановленого  кредитного  ліміту. 
На  підтвердження   вказаної обставини  позивач надав  розрахунок  заборгованості (а.с.6-8), паспорт споживчого кредиту (а.с.14-15),  витяг  за  Тарифів обслуговування  кредитних карт «Універсальна» (а.с. 16),  витяг  з Умов та Правил надання  банківських послуг (а.с.17- 60), виписку по рахунку  (а.с. 9 -10), довідку про зміну  умов кредитування (а.с.4), довідку про   видану  кредитну  картку (а.с.12) .  
Судом встановлено, що відповідачка  свої зобов`язання   здійснювати погашення  кредиту та процентів внесенням  коштів на  кредитний рахунок в повному  не  виконала.
Відповідно  до  наданого  суду  розрахунку, станом на 17.08.2020 виникла  заборгованість в сумі 13 329,35 грн, з яких: 8 950,84 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту;  635,31 грн - заборгованість за простроченими відсотками;  3 743,20 грн  -  заборгованість  за  відсотками, нарахованими на  прострочений кредит згідно   ст. 625 ЦК України.    
Рішення  суду  в частині  стягнення   заборгованості за простроченим тілом кредиту  сторони не  оскаржують,  а тому  у вказаній  частині  воно не  є предметом  апеляційного  розгляду. 
Відмовляючи у задоволенні позову в частині  задоволення  позову   про стягнення  заборгованості  за  відсотками, суд першої інстанції виходив із того, що в підписаній  позичальником  анкеті-заяві   відсутні  умови  договору  про  встановлення  розміру  процентної ставки. Витяг  з Тарифів обслуговування  кредитних карт та Витяг  з Умов  та правил надання  банківських послуг  в Приватбанку не  містять   підпису  відповідача,  а тому  їх  можна розцінювати  як частину  кредитного  договору.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої  інстанції з огляду на таке.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі).
Висновок суду першої  інстанції про відмову у задоволенні позову з підстав недоведеності є помилковим, оскільки відповідач, підписуючи 01.08.2018 анкету-заяву, також підписала   Паспорт  споживчого кредиту, тобто відповідач погодилася у письмовому вигляді з умовами кредитування.  Укладення між сторонами договору шляхом підписання відповідачем анкети-заяви, відповідає вимогам статей 633, 634 ЦК України щодо порядку укладення договору приєднання.
Визначений позивачем розмір заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 635,31   грн  та заборгованості за процентами  нарахованими на  прострочений кредит згідно  ст. 625 ЦК  України відповідає  умовам кредитування, обумовленим сторонами у письмовому вигляді, а саме  процентна  ставка у межах пільгового  періоду  - 0,00001%  річних,  за межами  пільгового   періоду   - 42% річних, процентна  ставка  при невиконанні зобов`язання  щодо повернення кредиту - 84 %  річних.
З наданого суду  розрахунку  вбачається, що заборгованість по процентам  розрахована    виходячи з передбаченого договором  розміру.
Таким чином, вимоги про стягнення заборгованості за процентами та процентами на прострочений кредит  є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.  1 ст. 376 ЦПК  України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Судом  першої  інстанції  допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права,  а тому  вказане   судове рішення в оскаржуваній  частині підлягає  скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення  позову та стягнення  з відповідача  на користь банку заборгованості  за простроченими процентами - 635,31 грн,  за процентами, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України  - 3 743,20 грн. 
Згідно із частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).
З огляду  на задоволення  позовних  вимог в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового  збору  в сумі  3 153 грн. 
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України  суд
 
постановив:
 
Апеляційну  скаргу представника Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни задовольнити.
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2020 року в частині відмови в задоволенні позову скасувати.
Ухвалити в цій частині нове рішення  про  задоволення  позову.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість  за простроченими процентами  -  635,31 грн, заборгованість  за  відсотками, нарахованими на  прострочений кредит згідно   ст. 625 ЦК України - 3 743,20 грн, всього  4 378,51  грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору  в сумі 3 153  грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не  підлягає.
 
Суддя-доповідач:                                                Г.  М. Кирилюк
 
Судді:                                                                   І.  М. Рейнарт  
                                                            
                                                                              Т.  А. Семенюк