ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Номер справи 648/3612/19                  Головуючий в І інстанції Сокирко Л.М.
Номер провадження 22-ц/819/534/21                         Доповідач Орловська Н.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі: 
головуючого Орловської Н.В.
суддів:                 Кутурланової О.В.
Майданіка В.В.
секретар Давиденко І.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Петряєв Володимир Вікторович, на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 14 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Найченко Олександр Євгенович, до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про усунення від права спадкування,

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2019 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Найченко Олександр Євгенович, звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 , в якому просив усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов обґрунтований тим, що в останні роки життя ОСОБА_4 перебував у безпорадному стані у зв`язку з похилим віком та тяжкою хворобою, не міг самостійно забезпечити належні умови проживання, потребував стороннього догляду та допомоги, яку надавали йому сини ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . 
Відповідач ОСОБА_2 на прохання спадкодавця, позивача та третьої особи надати допомогу ОСОБА_4 навмисно ухилялася, дідуся не відвідувала, не цікавилася його самопочуттям та здоров`ям. 
З огляду на викладене позивач вважає, що відповідно до ст. 1224 ЦК України наявні підстави для усунення ОСОБА_2 від права на спадкування після померлого ОСОБА_4 .
Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 14.12.2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Рішення суду мотивовано тим, що для задоволення позовних вимог у справах про усунення від спадкування відповідно до частини 5 статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: 1) перебування спадкодавця в безпорадному стані; 2) потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи; 3) ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази перебування спадкодавця у безпорадному стані, умисного ухилення відповідачки від надання допомоги спадкодавцю чи її бездіяльності, спрямованої на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, а також того, що спадкодавець потребував такої допомоги саме від відповідачки, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для усунення ОСОБА_2 від права на спадкування після померлого ОСОБА_4 , а відтак і про відмову у задоволенні позову.
Крім того, судом першої інстанції враховано матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 , на утриманні якої перебувають також двоє малолітніх дітей. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Петряєв Володимир Вікторович, вважає, що судом першої інстанції не встановлено усі обставини, що мають значення для справи, зроблено висновки, які не відповідають дійсним обставинам справи, а тому просить рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 14.12.2020 р. скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, не звернув уваги та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а саме акту обстеження та довідці сільської ради, які підтверджують факт перебування спадкодавця ОСОБА_4 у безпорадному стані. Факт ухилення відповідача від надання спадкодавцеві допомоги підтверджений показаннями свідків та не заперечувався самою відповідачкою. Та обставина, що відповідач ОСОБА_2 є малозабезпеченою та не мала можливості надавати дідусю допомогу не підтверджений належними та допустимими доказами, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо його встановлення. Наведені обставини, на думку апелянта, свідчать про умисне ухилення відповідача від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, що відповідно до ст. 1224 ЦК України є підставою для усунення її від права на спадкування.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Орловцева М.О., її доводи не визнає, просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 14.12.2020 залишити без змін. Вказує, що у ОСОБА_4 були наявні певні захворювання, проте докази перебування його у безпорадному стані відсутні. Також позивачем не надано належних доказів на підтвердження ухилення відповіда ОСОБА_2 від надання допомоги померлому ОСОБА_4 .
Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлені такі обставини.
Судом встановлено, що  позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 є синами ОСОБА_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 . (а.с.8,9)
Відповідач ОСОБА_2 є онукою ОСОБА_4 , що не заперечується учасниками справи та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 . (а.с.42,44)
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. (а.с.10) 
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на житловий будинок з прилеглими до нього будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Федорівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, загальною площею 6,7300 га; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Федорівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, загальною площею 6,59 га, які належали спадкодавцю на праві приватної власності. 
08 серпня 2019 року приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області Лубянським А.В. заведено спадкову справу № 45/2019 щодо майна померлого ОСОБА_4 , згідно якої ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявами про прийняття спадщини звернулися онук померлого ОСОБА_5 та сини померлого ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . (а.с.69-71)
17 вересня 2019 року із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори звернулась онука померлого – ОСОБА_2 . (а.с.80)
Згідно виписки з амбулаторної карти, складеної 18.11.2019 року Дар`ївською АЗПСМ №45, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на обліку в Дар`ївській амбулаторії ЗПСМ, в останні два – три роки потребував постійного стороннього догляду, неодноразово проводилася інтенсивна терапія, перебував на денному стаціонарі, потребував постійного лікування. ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 88 років помер. (а.с.30) 
28.10.2019 року комісією у складі працівників Федорівської сільської ради Білозерського району Херсонської області складено акт обстеження житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , яким підтверджено факт того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 здійснювали догляд, лікування, проводили поховання батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с.13)
На підставі вказаного акту 28.10.2019 року Федорівською сільською радою видано довідку № 763, згідно якої ОСОБА_3 та ОСОБА_1 здійснювали догляд, лікування, проводили поховання батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с.14)
Вважаючи, що померлий ОСОБА_3 перебував у безпорадному стані, а відповідач ОСОБА_2 умисно ухилялася від надання йому допомоги, позивач просив задовольнити його позов щодо усунення ОСОБА_2 від права на спадкування після померлого ОСОБА_4 . 
Згідно із статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно із частиною третьою статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом  особи, які ухилялись від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Під безпорадним станом необхідно розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.
Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.
Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.
Аналогічні  висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 19 червня 2019 року у справі № 491/1111/15-ц (провадження № 61-14655св18), від 02 березня 2020 року у справі № 133/1625/18 (провадження № 61-1419св20), від 22 вересня 2020 року у справі № 206/2080/19 (провадження № 61-8964св20), від 23 грудня 2020 року у справі № 209/4512/14-ц (провадження № 61-6041св20), у яких зазначено, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.
Верховний Суд у постанові від 28.01.2021 р. по справі № 490/9173/18-ц зазначив, що частина п`ята статті 1224 ЦК України не визначає періодичність допомоги спадкодавцеві, ні її обсягу, ні причин, які б могли мати місце, наявність чи відсутність інших осіб, які б мали надавати допомогу особі, яка опинилася у безпорадному стані, тому всі обставини, які мають значення для усунення від права на спадкування  має встановити суд при розгляді такої справи.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Перевіряючи доводи позовної заяви суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що   ОСОБА_1 , як на підставу усунення відповідачки від права на спадкування, посилався саме на ухилення її від утримання спадкодавця, тому позивач повинен був надати докази  саме ухилення, а не відсутності допомоги спадкодавцеві зі сторони відповідача.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність позивачем його вимог, оскільки ним не надано безспірних доказів того, що за умови отримання допомоги від нього та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 потребував допомоги ще й зі сторони своєї онуки ОСОБА_2 , а також звернення останнього за допомогою до відповідача та ухилення її від надання такої допомоги.
Факт хвороби померлого спадкодавця та неодноразові перебування на стаціонарному лікуванні не  є достатніми обставинами для усунення відповідача від права на спадкування із заявлених у позовній заяві підстав.
Доводи апелянта про те, що факт перебування померлого ОСОБА_4 у безпорадному стані та ухилення відповідача від надання йому допомоги підтверджується актом обстеження житлового будинку (а.с.13), довідкою сільської ради (а.с.14) та випискою з амбулаторної карти (а.с.30) колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зазначені докази свідчать про потребу ОСОБА_4 у сторонньому нагляді та лікуванні, проте не жодним чином не підтверджують безпорадний стан спадкодавця. 
Посилання апелянта на показання свідків, як на доказ ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю, колегія суддів також не бере до уваги, оскільки жодним з допитаних в суді першої інстанції свідків не підтверджено тієї обставини, що померлий ОСОБА_4 потребував допомоги саме онуки ОСОБА_2 , яка ухилялася від її надання.
Отже, суд першої інстанції, надавши оцінку обставинам справи, виклавши відповідні мотиви та висновки, дійшов вірного висновку, що  позивачем не доведено факт ухилення відповідача від надання допомоги своєму дідусеві, винної поведінки останньої (зокрема, відмови від надання допомоги), постійної потреби спадкодавця у допомозі саме відповідача, що відповідно до статті 1224 ЦК України свідчить про відсутність підстав для усунення відповідача від права на спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 .
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Оскільки суд першої інстанції, ухваливши рішення, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку,  тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Петряєв Володимир Вікторович слід відхилити, а рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 14 грудня 2020 року залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Петряєв Володимир Вікторович, залишити без задоволення.
Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 14 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.
Повний текст судового рішення складено 03 березня 2021 року.

Головуючий                                ________________                        Н.В.Орловська

Судді:                                        ________________                        О.В. Кутурланова 

                                       ________________                        В.В.Майданік