ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 751/5855/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Клопот С.Л.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року                                                                                          м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача                              Файдюка В.В.
суддів:                                        Земляної Г.В.
                                                  Мєзєнцева Є.І.

При секретарі:                              Марчук О.О.
          
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліки України", Управління охорони здоров`я Чернігівської обласної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визнання протиправною бездіяльності, відшкодування витрат та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліки України", Управління охорони здоров`я Чернігівської обласної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо не забезпечення ОСОБА_1 безоплатно лікарським засобом «Діабетон MR» 60 МГ № 30 іноземного виробництва по 2 упаковки на місяць.
- відшкодувати витрати на лікування - вартість препарату «Діабетон MR» 60 мг № 30 іноземного виробництва за період з січня 2019 року по жовтень 2020 року, стягнув солідарно з відповідачів на користь позивача ОСОБА_1 3 635, 08 грн.
- зобов`язати відповідачів в наступному постійно безоплатно забезпечувати позивача ОСОБА_1 , лікарським засобом «Діабетон MR» 60 МГ № 30 іноземного виробництва по 2 упаковки на місяць.
Позов обґрунтовано тим, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. З 1988 року хворіє на цукровий діабет. Це захворювання має зв`язок з участю позивача в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У зв`язку з захворюванням на цукровий діабет позивачу показано постійний прийом лікарського засобу «Діабетон MR» 60 МГ № 30 іноземного виробництва. З січня 2019 року безкоштовна видача цих ліків була припинена. Позивач неодноразово звертався до відповідачів з вимогою забезпечити його цим лікарським засобом, однак результату не отримав. 
Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова 11 вересня 2020 року справу за вказаним адміністративним позовом ОСОБА_1 передано на розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року в задоволенні даного адміністративного позову відмовлено.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ні Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові, ні Управління охорони здоров`я Чернігівської обласної адміністрації не наділені повноваженнями забезпечувати позивача лікарським засобом чи повноваженнями відшкодування (реімбурсації) лікарського засобу «Діабетон MR» 60 МГ № 30 іноземного виробництва будь-якому суб`єкту господарювання, що здійснює відпуск лікарських засобів.
Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Апелянт у своїй скарзі зазначив, що суд безпідставно дійшов висновку, що відповідачі не наділені повноваженнями забезпечувати позивача лікарським засобом «Діабетон MR» 60 МГ № 30 іноземного виробництва чи повноваженнями щодо його відшкодування (реімбурсації) будь-якому суб`єкту господарювання, що здійснює відпуск лікарських засобів, оскільки:
- в листі від 12 лютого 2020 року Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м.Чернігові ради зазначило, що Управління проводить відшкодування ТОВ «Ліки України» витрат, пов`язаних з відпуском лікарських засобів у межах асигнувань передбачених місцевим бюджетом на надання пільг на медичне обслуговування громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;
- згідно листа Управління охорони здоров`я Чернігівської міської Ради від 29 березня 2019 року КЦ «Ліки України» обслуговують постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС на підставі договору з Управлінням праці та соціального захисту населення;
- Міністерства Охорони здоров`я України в своєї відповіді від 25 листопада 2019 року зазначило, що Управління охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації зобов`язано вирішити питання про забезпечення мене необхідною медичною допомогою за рахунок бюджетних коштів.
Управління охорони здоров`я Чернігівської міської Ради подало відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначило про її необґрунтованість та безпідставність. Вказало, що скористатися медичними послугами за Програмою медичних гарантій може кожен громадянин України, підписавши з сімейним лікарем або лікарем- терапевтом чи педіатром декларацію про вибір лікаря з надання первинної медичної допомоги та пройшовши реєстрацію в електронній системі E-Health. Відшкодування вартості лікарських засобів, що були відпущені за рецептами, виписаними на паперових рецептурних бланках, до 31 березня 2019 року здійснювалось за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на відшкодування вартості лікарських засобів. Однак, з 01 квітня 2019 року реімбурсація лікарських засобі здійснюється виключно за електронними рецептами, виписаними через електронну систему охорони здоров`я E-Health. При цьому ОСОБА_1 неодноразово був проінформований про порядок отримання необхідного йому препарату.
Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради (внаслідок реорганізації - Департамент соцполітики) подало відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначило про її необґрунтованість та безпідставність. Вказало, що відшкодування (реімбурсація) лікарського засобу «Діабетон MR» 60 МГ №30 іноземного виробництва здійснюється певному суб`єкту господарювання, що здійснює відпуск лікарських засобів, саме Національною службою здоров`я України. Управління не наділене повноваженнями щодо відшкодування (реімбурсації) лікарського засобу «Діабетон MR» будь-якому суб`єкту господарювання, що здійснює відпуск лікарських засобів. Тобто, будь-які права позивача щодо отримання зазначеного лікарського засобу Управління не порушувало, і внаслідок цього відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача до Департаменту (Управління).
Також відзив подало ТОВ «Ліки України», в якому зазначило, що впродовж 2019-2020 років згідно Реєстрів, затверджених наказами МОЗ України, передбачалось часткове відшкодування вартості лікарського засобу «Діабетон MR» самим споживачем, а інша частина коштів відшкодовувалась за рахунок субвенції з Державного бюджету України. Тобто для відпуску даного препарату по безоплатному рецепту законних підстав наразі не існує.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом ІІ групи; має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.
З 1988 року ОСОБА_1 хворіє на цукровий діабет. Згідно експертного висновку Київської регіональної міжвідомчої експертної ради по встановленню причинного зв`язку захворювань та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварій на Чорнобильській АЕС та їх професійного характеру від 24 жовтня 1994 року № 2254 захворювання позивача, в тому числі, цукровий діабет, пов`язані з роботами по ліквідації наслідків аварій на Чорнобильській АЕС.
У зв`язку із захворюванням на цукровий діабет позивачу показано постійний прийом лікарського засобу «Діабетон MR» 60 МГ № 30 іноземного виробництва. 
Однак, за твердженням позивача, з січня 2019 року безкоштовна видача йому лікарського засобу «Діабетон MR» 60 МГ № 30 іноземного виробництва була протиправно припинена. У зв`язку з цим позивач неодноразово звертався до відповідачів з вимогою забезпечити його вказаним лікарським засобом. Проте, з січня 2019 року і до часу звернення до суду, в порушення приписів статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», його протиправно не забезпечили необхідним лікарським засобом.
Ефективний захист порушених прав позивач вбачає у зобов`язанні відповідачів постійно безоплатно забезпечувати ОСОБА_1 лікарським засобом «Діабетон MR» 60 МГ № 30 іноземного виробництва по 2 упаковки на місяць, а також у відшкодуванні витрати на лікування - вартості препарату «Діабетон MR» 60 мг № 30 іноземного виробництва за період з січня 2019 року по жовтень 2020 року шляхом стягнення солідарно з відповідачів на його користь 3 635, 08 грн.
Вважаючи свої права порушеними, не погоджуючись з протиправною бездіяльністю відповідачів,  позивач звернувся до суду з даним позовом.
Перевіряючи висновок суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що, зокрема, передбачає: і) відшкодування заподіяної здоров`ю шкоди; ї) оскарження неправомірних рішень і дій працівників, закладів та органів охорони здоров`я;
Згідно статті 8 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» держава гарантує громадянам України та іншим визначеним законом особам надання необхідних медичних послуг та лікарських засобів за рахунок коштів Державного бюджету України на умовах та в порядку, встановлених законодавством. У разі порушення законних прав і інтересів громадян у сфері охорони здоров`я відповідні державні, громадські або інші органи, підприємства, установи та організації, їх посадові особи і громадяни зобов`язані вжити заходів щодо поновлення порушених прав, захисту законних інтересів та відшкодування заподіяної шкоди.
За ч.3 статті 37 цього Закону громадянам, які під час невідкладної або екстремальної ситуації брали участь у рятуванні людей і сприяли наданню медичної допомоги, гарантується у разі потреби в порядку, встановленому законодавством, безоплатне лікування та відшкодування моральної та майнової шкоди, заподіяної їх здоров`ю та майн
Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, як: безплатне придбання ліків за рецептами лікарів.
Згідно статті цього 62 Закону роз`яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України, рішення якого є обов`язковими для виконання міністерствами та іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади, всіма суб`єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.
З метою забезпечення раціонального використання бюджетних коштів, усунення множинності рішень щодо безоплатного і пільгового відпуску лікарських засобів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань Кабінетом Міністрів України 17 серпня 1998 року затверджено постанову за № 1303 «Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань» (далі - постанова № 1303), відповідно до абз. 2 п. 1 якої безоплатно і на пільгових умовах відпускаються лікарські засоби, які зареєстровані в Україні в установленому порядку та включені до галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я, крім лікарських засобів, що включені до переліку міжнародних непатентованих назв лікарських засобів, згідно з додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 09 листопада 2016 року № 863 «Про запровадження відшкодування вартості лікарських засобів» та до Реєстру лікарських засобів, вартість яких підлягає відшкодуванню, що затверджується Міністерством охорони здоров`я.
Відпуск лікарських засобів безоплатно і на пільгових умовах у разі амбулаторного лікування осіб провадиться аптеками за рецептами, виписаними лікарями лікувально-профілактичних закладів за місцем проживання цих осіб (п.2).
Витрати, пов`язані з відпуском лікарських засобів безоплатно і на пільгових умовах, провадяться за рахунок асигнувань, що передбачаються державним та місцевими бюджетами на охорону здоров`я.
Визначення права на отримання окремими групами населення пільг щодо забезпечення лікарськими засобами у разі амбулаторного лікування за рецептами лікарів, які відпускаються залежно від середньомісячного сукупного доходу сім`ї, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п.3).
Отже, дія даної постанови не застосовується до лікарських засобів, що включені до переліку міжнародних непатентованих назв лікарських засобі засобів згідно з додатком до постанови Кабінету Міністрів України № 863 «Про запровадження відшкодування вартості лікарських засобів» та до Реєстру лікарських засобі засобів, вартість яких підлягає відшкодуванню, що затверджується МОЗ України.
Як зазначалося вище, ОСОБА_1 за призначенням лікаря показаний постійний прийом препарату «Діабетон MR» 60 мг № 30 іноземного виробництва.
Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові здійснює відшкодування коштів ТОВ «Ліки України» за безоплатне забезпечення ліками осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, за рецептами лікарів на підставі відповідних договорів згідно постанови № 1303.
При цьому, лікарський засіб «Діабетон MR» 60 МГ № 30 іноземного виробництва включений як у 2019 році, так і в 2020 році, до переліку міжнародних непатентованих назв лікарських засобів, згідно з додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 09 листопада 2016 року № 863 «Про запровадження відшкодування вартості лікарських засобів», та до Реєстру лікарських засобів, вартість яких підлягає відшкодуванню, що затверджується Міністерством охорони здоров`я. Тобто, порядок відшкодування вартості цього лікарського засобу інший - на нього не поширює свою дію постанова № 1303. Даний препарат, включений до Реєстру лікарських засобів, які підлягають реімбурсації в рамках урядової програми «Доступні ліки», який пацієнти можуть отримати безкоштовно або з незначною доплатою.
На виконання Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» № 2168-VIII, з 01 квітня 2020 року запроваджено в дію Програму медичних гарантій, яка охоплює всі види медичної допомоги: первинної, спеціалізованої, високоспеціалізованої, екстреної, паліативної, медичної реабілітації та реімбурсації ліків.
Скористатися медичними послугами за Програмою медичних гарантій може кожен громадянин України, підписавши з сімейним лікарем або лікарем-терапевтом чи педіатром декларацію про вибір лікаря з надання первинної медичної допомоги та пройшовши реєстрацію в електронній системі E-Health.
Механізм повного або часткового відшкодування вартості (реімбурсації) лікарських засобів суб`єктам господарювання, які провадять господарську діяльність на підставі ліцензії на провадження господарської діяльності з роздрібної торгівлі лікарськими засобами (тобто аптечні установи) визначено Порядком реімбурсації лікарських засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів У країни від 17 березня 2017 року № 152 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 лютого 2019 року № 135), відповідно до п. 7 якого відпуск лікарських засобів за електронним рецептом здійснюється в аптеках чи аптечних пунктах, які здійснюють відпуск лікарських засобів згідно з договором про реімбурсацію, укладеним між Національною службою здоров`я України та суб`єктом господарювання, незалежно від місця проживання пацієнта чи місця надання медичних послуг.
Реімбурсації піддягають зареєстровані в Україні готові лікарські засоби, які використовуються для лікування медичних станів (захворювань), визначених Кабінетом Міністрів України, і включені до:
- Національного переліку основних лікарських засобів, затвердженого постановою КМУ від 25 березня 2009 року № 333 «Деякі питання державного регулювання цін на лікарські засоби і вироби медичного призначення»;
- Переліку міжнародних непатентованих назв лікарських засобів, затвердженого постановою КМУ від 17 березня 2017 року № 152, з урахуванням змін, затверджених постановою КМУ від 27 лютого 2019 року № 135;
- Реєстру лікарських засобів, які підлягають реімбурсації.
Відшкодування вартості лікарських засобів, що були відпущені за рецептами, виписаними на паперових рецептурних бланках, до 31 березня 2019 року здійснювалось за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на відшкодування вартості лікарських засобів.
З 01 квітня 2019 року реімбурсація лікарських засобі здійснюється виключно за електронними рецептами, виписаними через електронну систему охорони здоров`я E-Health.
Відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті на відшкодування вартості лікарських засобів для лікування окремих захворювань, затвердженого постановою КМУ від 27 лютого 2019 року № 141, відшкодування вартості лікарських засобів здійснюється в межах програми «Відшкодування вартості лікарських засобів для лікування окремих захворювань» за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті, головним розпорядником яких є МОЗ України. Розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем зазначеної вище програми Національна служба здоров`я України.
Таким чином, реімбурсація лікарських засобів здійснюється шляхом спрямування бюджетних коштів аптечним установам, що здійснюють свою діяльність на підставі ліценції, та які уклали договори про реімбурсацію з НСЗУ.
Дана норма узгоджується зі статтею 23 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», якою, зокрема, визначено, що з 01 квітня 2019 року відшкодування вартості лікарських засобів для лікування окремих захворювань здійснюється через Національну службу здоров`я України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Отже, відшкодування лікарського засобу «Діабетон MR» 60 МГ № 30 іноземного виробництва здійснюється певному суб`єкту господарювання, що здійснює відпуск лікарських засобів, саме Національною службою здоров`я України.
Таким чином, відшкодування (реімбурсація) за лікарські засоби для лікування окремих захворювань до 31 березня 2019 року здійснювалось за рахунок коштів державної субвенції місцевим бюджетам шляхом перерахування коштів аптечним установам, що здійснюють свою діяльність на підставі ліценції, на підставі договорів, укладених такими аптечними установами з розпорядниками бюджетних котів, визначеними рішеннями про відповідні бюджети згідно із законодавством.
З 01 квітня 2019 року реімбурсація лікарських засобів здійснюється виключно за електронними рецептами, виписаними лікарем загальної практики-сімейним лікарем через електронну систему охорони здоров`я E-Health шляхом спрямування бюджетних коштів аптечним установам, що здійснюють свою діяльність на підставі ліценції, та які уклали договори про реімбурсацію з НСЗУ.
З наявних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є мешканцем міста Чернігова, медичне обслуговання йому забезпечується у закладах охорони здоров`я міської ради. Управлінням охорони здоров`я Чернігівської міської ради неодноразово було проінформовано ОСОБА_1 про порядок отримання необхідного йому препарату.
Слід зазначити, що сам позивач в апеляційній скарзі стверджує, що порядок відшкодування вартості лікарського засобу «Діабетон МК» 60 МГ № 30 іноземного виробництва врегульовано Порядком реімбурсації лікарських засобів, затвердженим Постановою КМУ від 17 березня 2017 року № 152 в редакції Постанови КМУ від 27 лютого 2019 року № 135. Однак, на підставі Постанови КМУ № 135 втратила чинність Постанова КМУ № 863 «Про запровадження відшкодування вартості лікарських засобів», яка і регулювала саме безоплатне надання лікарського засобу «Діабетон». Згідно ж Порядку реімбурсації лікарських засобів, затвердженого Постановою КМУ від № 152 в редакції Постанови КМУ № 135 позивач повинен оплачувати біля 65% лікарського засобу.
Разом з тим, зазначає, що в даному випадку суд порушив статтю 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Тобто, позивач обізнаний з порядком отримання необхідного йому препарату, що діє з 01 квітня 2019 року, користується ним, про що скаржником було зазначено в судовому засіданні, проте, його не влаштовує відсутність саме повного відшкодування державною вартості «Діабетону» та необхідність самостійної сплати 65% вартості лікарського засобу. 
У зв`язку з цим колегія суддів зазначає, що оскільки механізм (зокрема, розмір) повного або часткового відшкодування вартості (реімбурсації) лікарських засобів суб`єктам господарювання, які провадять господарську діяльність визначається Кабінетом Міністрів України, а позивач не погоджується зі зміною такого механізму (розміру) реімбурсації, то належним способом захисту буде звернення до суду з відповідним позовом саме до Кабінету Міністру України як уповноваженого на вирішення даного питання органу. При цьому суб`єкти владних повноважень, визначені відповідачами в даному спору, жодних порушень прав позивача не допускали, оскільки діяли на підставі діючих норм права.
Решта доводів сторін, викладених в апеляційній скарзі та у відзивах на скаргу не заслуговують на увагу, оскільки не стосуються рішення суду, не ґрунтуються на законі та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.
Враховуючи зазначене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог.
Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом не приймаються, оскільки є необґрунтованими.
Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні даного адміністративного позову.
Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 272, 286, 308, 315, 316, 321 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.
Повний текст рішення виготовлено 04 лютого 2021 року.

Головуючий суддя:                                                                      В.В. Файдюк
                     
                     Судді:                                                                       Г.В. Земляна
                                                                                                    
                                                                                                    Є.І. Мєзєнцев