Єдиний унікальний номер 229/6061/18 
Номер провадження 22-ц/804/721/21        

Головуючий в І інстанції Грубник О.М.                                                   Єдиний унікальний номер 229/6061/18
Доповідач – Папоян В.В.                                                                               Номер провадження 22-ц/804/721/21

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021року Донецький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача Папоян В.В.
суддів Агєєва О.В., Канурної О.Д.,
за участю секретаря Гладуха О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області в режимі відеоконференції за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ПроКредит банк» на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 18 грудня 2020 року цивільну справу №229/6061/18 за позовом Акціонерного товариства «ПроКредит банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, (головуючий в 1 інстанції суддя Грубник О.М.)

В С Т А Н О В И В:
В грудні 2018 року АТ «ПроКредит банк» звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором.  
Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 18 грудня  2020 року позовну заяву АТ «ПроКредит банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором було залишено без розгляду.
Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій  посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
В обґрунтування доводів скарги зазначає, що позивач не був повідомлений про ініціювання відповідачами питання щодо перегляду заочного рішення суду від 06.05.2019 року. 05.10.2020 року ними було отримано судову повістку на 09.10.2020 року, однак судове засідання не відбулося у зв`язку зі знаходженням судді у відрядженні. Про дату наступного судового засідання позивач не був повідомлений, та лише 14.12.2020 з веб-сайту суду дізнався, що судове засідання призначено на 18.12.2020 року. Оскільки позивач не встигав забезпечити участь представника у судовому засіданні, то ними було надано заяву про розгляд справи за його відсутності. Крім того, під повторністю неявки у цивільному процесі за п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України мається на увазі друга неявка підряд належним чином повідомленого позивача, однак у даному випадку таких обставин немає. Про засідання 16.11.2020 року банк не був повідомлений належним чином. Тому вважає, що відсутні підстави для залишення позову без розгляду.
Представником відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 надано відзив на апеляційну скаргу, у якому він просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін. В обґрунтування зазначив, що банк не тільки знав про факт скасування заочного рішення, але і сам підтверджує, що неодноразово повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання. Справа після скасування заочного рішення розглядалася близько 8 місяців, та за цей час позивач жодного разу не з`явився до судового засідання, не подав пояснення чи іншу процесуальну заяву, не повідомляв про причини своїх неявок. Єдиний процесуальний документ щодо відкладення розгляду справи був поданий позивачем вже після судового засідання 18.12.2020 року при чому у заяві не вказано поважних причин. Вважає, що дії позивача свідчать про недобросовісну процесуальну поведінку, що за нормами ст. 44 ЦПК України не допускається та призводять до значного перевищення розумного строку розгляду справи не з вини суду.
Представник позивача у судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримав, просив ухвалу суду скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив ухвалу суду залишити без змін. 
Інші особи, які приймають участь у справі у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції – скасуванню з направленням справи для продовження розгляду з таких підстав.
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379 ЦПК).
З матеріалів справи убачається, що 19 грудня 2018 року позивач звернувся до суду з  позовом, у якому просив стягнути  у солідарному порядку з відповідачів заборгованість за договором  про надання  траншу №4.19596/1282 від 31 липня 2007 року, який є невід`ємною  частиною рамкової угоди  №Д-1282/12.03 від 25 грудня 2003 року у загальному розмірі 460 741,70 грн; заборгованість  за договором  про надання траншу № 401.43725/FW401.265 від 18 квітня 2013 року, який є невід`ємною частиною  рамкової угоди  №Д-1282/12.03 від 25 грудня  2003 року у загальному розмір  536 319,08 грн; судові витрати у сумі 14 955,91 грн.
Заочним рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 06 травня 2019 року позов було задоволено.
Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 17 квітня 2020 року задоволено заяву відповідачів про перегляд заочного рішення. Заочне рішення було скасовано, справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження на 12 червня 2020 року. Відомості про належне повідомлення позивача щодо скасування заочного рішення та наступного розгляду в матеріалах справи відсутні.
З матеріалів справи убачається, що в подальшому справа неодноразово призначалася до розгляду у судовому засідання, у тому числі 16.07.2020 року, 09 жовтня 2020 року, 16 листопада 2020 року та 18 грудня 2020 року.  
Проте відомості щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи 16.07.2020 року у справі відсутні.
Згідно з довідкою секретаря судового засідання від 09 жовтня 2020 року слухання справи, яке було призначено на 09 жовтня 2020 року не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відрядженні, розгляд справи відкладено на 16.11.2020 року об 11 годині 00 хвилин. Даних щодо направлення судової повістки на 16.11.2020 року позивачу немає.
Відповідно до журналу судового засідання від 16.11.2020 року у судове засідання з`явився представник відповідача Шульженко Д.Ю., розгляд справи було відкладено, дату наступного судового засідання не зазначено.
17.12.2020 року на електрону адресу суду надійшла заява позивача від 14.12.2020 року про проведення судового засідання, призначеного на 18.12.2020 року о 09 годині 00 хвилин, за відсутності представника позивача. Оригінал зазначеної заяви надійшов до суду 18.12.2020 року.
Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області  від 18 грудня 2020 року позовну заяву АТ «ПроКредит банк» було залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Ухвалюючи рішення щодо залишення позову без розгляду, суд першої інстанції посилаючись на положення ч.5 ст.223 ЦПК України, виходив з того, що представник позивача у судові засідання, призначені на 18 вересня 2020 року, 09 жовтня 2020 року, 16 листопада 2020 року та 18 грудня 2020 року повторно не з`явився, про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Проте з таким висновком суду не можна погодитись з наступних підстав.
Відповідно до п.3 ч.1ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Аналогічне положення викладено у частині п`ятій статті 223 ЦПК України, якій врегульовані наслідки неявки у судове засідання учасника справи.
Таким чином, залишення без розгляду позовної заяви у зв`язку з повторною неявкою позивача можливо лише за умови відсутності заяви про розгляд справи у його відсутність. Але з матеріалів справи убачається, що представником позивача надавалася заява про розгляд справи у їх відсутність, у тому числі 16.07.2020 року та 18 грудня 2020 року. 
Крім того, з матеріалів справи убачається, що позивач отримував судові повістки лише на 18 вересня 2020 року та на 09 жовтня 2020 року. При цьому 09 жовтня 2020 року засідання не відбулося у зв`язку з відрядженням судді, даних щодо перевірки явки позивача у матеріалах справи немає. Немає також даних про належне повідомлення позивача про судове засідання 16 листопада 2020 року та 18 грудня 2020 року.
Залишення заяви без розгляду – це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунені в майбутньому. 
При цьому необхідно враховувати, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
З матеріалів справи вбачається, що справа знаходиться на розгляді суду з грудня 2018 року та неодноразово призначалася до розгляду у судовому засіданні. Сторонами надавались пояснення по справі, заперечення та відповіді, явку позивача не було визнано обов`язковою. Проте ухвалою суду першої інстанції від 18 грудня 2020 року позов було залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але в ухвалі суду не наведено обставин, які б перешкоджають розгляду справи по суті за наявними в матеріалах справи документами. 
Апеляційний суд не приймає доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу, що неявка позивача затримує розгляд справи, оскільки відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Елементом права на справедливий судовий розгляд є право на доступ до суду. 
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії).
Отже, матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду даної справи, порушив порядок встановлений для вирішення питання, постановив оскаржувану ухвалу у порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, то за таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 382, 383 ЦПК України апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ПроКредит банк» задовольнити.
Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 18 грудня  2020 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 

Судді:                                                                             В.В. Папоян

О.В. Агєєв 

                                                                         О.Д. Канурна

Повний текст постанови складений 24 лютого 2021 року

Суддя-доповідач                                            В.В. Папоян