УХВАЛА

03 лютого 2021 року 
м. Київ

Справа №  908/229/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковського О.В. - головуючий, Білоус В.В., Погребняк В.Я., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Конструкторське бюро Бердянський завод сільгосптехніки "Альфа"
на постанову  Центрального апеляційного господарського суду від 18.12.2020
та рішення Господарського суду Запорізької області від 25.08.2020
у справі № 908/229/20
за позовом Керівника Бердянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Запорізькій області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Конструкторське бюро Бердянський завод сільгосптехніки "Альфа"
про стягнення збитків заподіяних навколишньому природному середовищу,

ВСТАНОВИВ:
30.12.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Конструкторське бюро Бердянський завод сільгосптехніки "Альфа" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.12.2020 та рішення Господарського суду Запорізької області від 25.08.2020 у справі №908/229/20 в порядку статей 286-288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). 
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи  № 908/229/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Васьковський О.В., суддя - Білоус В.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 18.01.2020.
Розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Конструкторське бюро Бердянський завод сільгосптехніки "Альфа", колегія суддів дійшла висновку про відмову у її прийняті з наступних підстав.
За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Аналогічне положення закріплено у частині першій статті 17 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України  розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 встановлено у розмірі 2102,00 грн., а тому сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 210 200,00 грн.
Пунктом 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України  визначено, що у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Оскільки предметом позову у даній справі є стягнення збитків заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів за період з 31.12.2016 по 17.05.2018 за відсутності дозволу на викиди у розмірі 80 736 грн., що менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на момент звернення з позовною заявою), а тому у розумінні Господарського процесуального кодексу України спір у справі №908/229/20 є малозначним.
В касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Конструкторське бюро Бердянський завод сільгосптехніки "Альфа" обґрунтовуючи необхідність відкриття касаційного провадження у справі із посиланням на приписи підпункту "а" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки, оскаржувані судові рішення ухвалені всупереч висновкам Верховного Суду, зокрема у справі №821/1157/16 від 05.02.2019, у справі №2а-10138/12/2670 від 05.02.2019, у справі №807/242/14 від 04.02.2019, у справі №818/998/17 від 28.01.2020  про застосування норм права - визнання правових наслідків незаконної перевірки контролюючого органу.
На підтвердження відповідних обґрунтувань скаржник, зокрема звертає увагу, що судами під час ухвалення оскаржуваних рішень неправомірно визнано правові наслідки здійснення заходів державного контролю неуповноваженим органом державної влади, встановлено преюдиційне значення відносин адміністративного підпорядкування такого органу до цивільно-правових та господарських відносин, та, як наслідок, визначено допустимість доказів  на підставі яких визнано доведеними наявність шкоди та її розмір.
Касаційний господарський суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила, й необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку буде порушено принцип "правової визначеності".
Розглядаючи зазначені у касаційній скарзі аргументи та доводи, з точки зору визначеності щодо фундаментального значення для формування єдиної правозастосовчої практики та/або виняткового значення для скаржника, Касаційний господарський суд виходить з такого. 
Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених    фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
Суд касаційної інстанції згідно з частиною другою статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
Проте, зазначені обставини та інші аргументи скаржника й аналіз судових рішень не свідчать про наявність підстав для відкриття касаційного провадження, оскільки наведенні доводи скаржника не можуть бути визнанні достатнім обґрунтування фундаментального значення порушеного скаржником питання для формування єдиної правозастосовчої практики, позаяк в цілому є такими, що за своїм змістом зводяться до заперечення встановлених судом обставин справи з одночасним тлумаченням ним власного викладення обставин справи, у поданій касаційній скарзі відсутні посилання на конкретні справи або їх кількісні показники, які б свідчили про те, що судами сформульовано різну правову позицію при вирішенні справ з аналогічними обставинами справи, а посилання на правовідносини у судових рішеннях вказаних вище, не є подібними, адже прийняття рішень у вказаних заявником справах пов`язані з визначенням правомірності дій контролюючого органу, відносин адміністративного підпорядкування.
Сама лише вказівка на те, що справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, без належного та фундаментального такого обґрунтування, не може бути визнана судом випадком, що зазначений у підпункті "а" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України. 
Подана касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності втрутитися у зміст рішень, ухвалених судами попередніх інстанцій, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішень судів попередніх інстанцій тільки через те, що такі рішення оскаржено і скаржник вважає їх незаконними, а тому підстав для відкриття касаційного провадження у даній справі за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Конструкторське бюро Бердянський завод сільгосптехніки "Альфа" немає.
Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. 
Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на викладене,  касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Конструкторське бюро Бердянський завод сільгосптехніки "Альфа" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.12.2020 та рішення Господарського суду Запорізької області від 25.08.2020 у справі №908/229/20 не може бути розглянута судом касаційної інстанції, а в її прийняті слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 163, 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Конструкторське бюро Бердянський завод сільгосптехніки "Альфа" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.12.2020 та рішення Господарського суду Запорізької області від 25.08.2020 у справі №908/229/20.
2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Конструкторське бюро Бердянський завод сільгосптехніки "Альфа" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.12.2020 та рішення Господарського суду Запорізької області від 25.08.2020 у справі №908/229/20 повернути скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О.В. Васьковський

Судді                                                                                          В.В. Білоус
                                                                                                    
                                                                                          В.Я. Погребняк