Дата документу 01.02.2021 Справа № 319/88/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
     Єдиний унікальний №319/88/20                         Головуючий у 1 інстанції Ходько В.М.
Провадження № 22-ц/807/208/21 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
01 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.
суддів: Бєлки В.Ю.,
Кухаря С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 01 жовтня 2020 року у справі за позовом   ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, -

В С Т А Н О В И ЛА:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди.
В обґрунтування позову зазначав, що 23.12.2019 о 10 год. 30 хв. ОСОБА_2 , виїжджаючи на своєму транспортному засобі з двору будинку № 76 по вул. Запорізька в смт. Більмак Запорізької області, не надав превагу у русі транспортному засобу ВАЗ 217230, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по цій же вулиці, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль позивача, що заподіяло йому майнову шкоду, яку він просить стягнути.
Просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 123 871,50 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 1000,00 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених внаслідок оплати проведення незалежної оцінки транспортного засобу, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 249,00 грн. та витрати, понесені позивачем на правничу допомогу адвоката.
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим позовом, в якому просив суд залучити до участі у справі в якості співвідповідача ПрАТ "Страхова група "ТАС", з якого просив стягнути 58 600,48 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та стягнути з ОСОБА_2 23 871,50 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди та 1 000,00 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених внаслідок оплати проведення незалежної оцінки транспортного засобу, крім того, просив стягнути з відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам на користь позивача, понесені судові витрати в тому числі витрати на правничу допомогу адвоката. 
Ухвалою суду від 11 червня 2020 року задоволено клопотання позивача про залучення співвідповідача та зменшення розміру позовних вимог, залучено до участі у справі в якості співвідповідача ПАТ "СГ "ТАС" та прийнято до розгляду заяву представника позивача про зменшення розміру позовних вимог.
Ухвалою суду від 18 серпня 2020 року залишено без розгляду заяву представника позивача ОСОБА_3 про зменшення розміру позовних вимог та відмову від частини позову, прийнято його відмову від частини позовних вимог та закрито провадження у справі в частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС".
Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 01 жовтня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, франшизу в розмірі 950 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи, та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь 36 724,18 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті ДТП. В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до положень частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Постановою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 15.01.2020, яка набрала законної сили 28.01.2020, ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за те, що він 23.12.2019 о 10 год. 30 хв. виїжджаючи з двору будинку № 76 по вул. Запорізька в смт. Більмак, не надав превагу в русі транспортному засобу ВАЗ 217230, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по цій же вулиці, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, автомобілі отримали механічні пошкодження, водій ОСОБА_2 та його пасажир ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження.
Відповідно до звіту про оцінку автомобіля ВАЗ 217230, державний номер НОМЕР_1 від 23.01.2020 № 7/2, вартість відновлювального ремонту (без врахування значення коефіцієнту фізичного зносу комплектуючих, з ПДВ на запчастини) автомобіля ВАЗ 217230, державний номер НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження, складає 79 073,70 грн.; вартість матеріального збитку, нанесеного володільцю вказаного автомобіля, внаслідок його пошкодження, з урахуванням ПДВ на запчастини складає 44 797,80 грн.
Згідно полісу № АО / 6425109 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.08.2019, Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , яка настає за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу - ВАЗ 2105, 1986 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , та визначено страхову суму на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну у розмірі 100000 грн., а також визначено розмір франшизи в сумі 950 грн..
В листі ПАТ "СГ "ТАС" № 01457/9120 від 31.01.2020 ОСОБА_1 повідомлено, що належна йому сума страхового відшкодування у розмірі 41 399,52 грн. за шкоду отриману внаслідок ДТП, що мала місце 23.12.2019 за участі автомобілів позивача і відповідача, буде перерахована на реквізити, вказані у заяві на виплату страхового відшкодування.
Позивач в уточненому позові від 10.06.2020 вказав, що ним отримано від ПАТ "СГ "ТАС" кошти в рахунок відшкодування завданої шкоди у розмірі 41 399,52 грн., що також визнається іншими учасниками справи та не підлягає доказуванню згідно ст.82 ЦПК України.
Як вбачається з уточненого позову від 10.06.2020 та доданих до нього матеріалів, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, тобто 23 871,50 грн. (123 871,50 грн. - 100 000 грн.), при цьому ним не надано жодних доказів здійснення ремонту пошкодженого автомобіля, в ході якого було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, і як наслідок цього, фактичного понесення позивачем реальних збитків.
Судом першої інстанції обґрунтовано залишено без розгляду заяву ОСОБА_3 про зменшення розмір у позовних вимог до ОСОБА_2 , відповідно до якої він просив стягнути з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування майнової шкоди в розмірі 36,727,18 грн., оскільки вона подана з пропуском строку встановленого для її подання.
Вказана ухвала не оскаржена.
Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача 950 грн (франшиза) не є предметом апеляційного розгляду.
Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 22867,50 грн. ( 23817,50 грн. - 950 грн.), суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів здійснення ремонту пошкодженого автомобіля та фактично понесених позивачем збитків.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Пунктом 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика) передбачено, що вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.
Відповідно до пункту 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, унаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника, яким у договірному зобов`язанні є страховик.
Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його користь, як третьої особи, страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.
Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.
Враховуючи те, що виплачений позивачеві ПАТ «СГ «ТАС» розмір страхового відшкодування не покриває вартості відновлювального ремонту автомобіля, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 , як особи, винної у скоєнні ДТП, на користь потерпілої особи, різниці між розміром заподіяної позивачеві майнової шкоди і сумою страхового відшкодування, виплаченого страховиком.
Зважаючи на те, що суд першої інстанції унаслідок неправильного застосування норм матеріального права дійшов помилкового висновку про відсутність визначених законом підстав для відшкодування ОСОБА_1 заподіяної ОСОБА_2 майнової шкоди у розмірі 22 867,50 грн. ( 23 817,50 грн. - 950 грн.), як різниці між вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу та виплаченим страховиком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховим відшкодуванням, рішення суду першої інстанції у вказаній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення вказаних позовних вимог.
Як наслідок, підлягають задоволенню й похідні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 1 000 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених внаслідок оплати проведення незалежної оцінки транспортного засобу, оскільки такі витрати є необхідними для відновлення позивачем свого порушеного права в частині стягнення 23 817,50 грн.
Вказані понесені витрати на проведення незалежної оцінки підтверджені належними та допустимими доказами (а.с.7-16).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем не надано відповідних доказів.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. 13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги та позову позивача у цій справі при вищевикладених обставинах, з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій пропорційно до задоволених вимог, у вигляді судового збору у розмірі 571,67 грн. (розрахунок: 228,67 грн. - судовий збір за подачу позову пропорційно до задоволених вимог + 343 грн. - судовий збір за подачу апеляційної скарги пропорційно до розміру задоволених вимог).
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення  Куйбишевського районного суду Запорізької області від 01 жовтня 2020 року в частині вирішення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди в сумі 22867,50 грн. та розподілу судових витрат скасувати.
Ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну майнову шкоду в сумі 22 867 грн. 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат, понесених внаслідок оплати проведення незалежної оцінки транспортного засобу в сумі 1 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 571 грн. 67 коп.
Рішення  Куйбишевського районного суду Запорізької області від 01 жовтня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизи в розмірі 950 грн. - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 01 лютого 2021 року.

Головуючий

Судді: