УХВАЛА

04 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 280/2169/20
адміністративне провадження № К/9901/1494/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В.,
перевіривши касаційну скаргу виконавчого комітету Запорізької міської ради на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 5 червня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2020 року у справі №280/2169/20 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Запорізької міської ради, Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Запорізької міської ради щодо не надання публічної інформації за запитом від 13 березня 2020 року;
визнати протиправною бездіяльність Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради щодо надання недостовірної публічної інформації за запитом від 13 березня 2020 року;
зобов`язати відповідачів надати позивачу повну інформацію, що запитувалася згідно запиту на отримання публічної інформації від 13 березня 2020 року;
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 5 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2020 року, позовні вимоги задоволено частково. 
Визнано протиправною відмову виконавчого комітету Запорізької міської ради в наданні позивачу відповіді на запит про надання публічної інформації від 13 березня 2020 року інформації про наявність на території міста Запоріжжя вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. 
Зобов`язано виконавчий комітет Запорізької міської ради надати позивачу повну, достовірну інформацію про наявність на території міста Запоріжжя вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій представник відповідача  подав касаційну скаргу у якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення, та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 30 вересня 2016 року №1402-VIII гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, встановлених законом.
8 лютого 2020 набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.
Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, спірні правовідносини виникли щодо надання відповіді на запит на інформацію.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 6 квітня 2020 року справу 280/2169/20 судом віднесено до категорії малозначних та розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою виконавчого комітету Запорізької міської ради на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 5 червня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2020 року у справі №280/2169/20.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	М.В. Білак О.А. Губська О.В. Калашнікова  О.В. Калашнікова