ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року	Львів	Справа № 460/6659/20 пров. № А/857/14551/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                              Довгополова О.М., Коваля Р.Й. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року (суддя – Гудима Н.С., час ухвалення – не вказано, місце ухвалення – м.Рівне, дата складання повного тексту – 23.10.2020р.), 
в адміністративній справі №460/6659/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, 
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 

                                                           встановив: 

У вересні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ПФУ в Рівненській області, в якому просила: 1) визнати протиправною відмову відповідача у нарахуванні та виплаті позивачу відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії в сумах 30943,69 грн., які були виплачені у березні 2020 року; 2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з серпня 2014 року по березень 2020 року на суму пенсії 30943,69 грн.. 
Відповідач ГУ ПФУ України в Рівненській області позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з  липня 2015 року по лютий 2020 року. В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено. 
З цим рішенням суду першої інстанції від 23.10.2020 року не погодився відповідач ГУ ПФУ в Рівненській області та оскаржив його в апеляційному порядку. 
Однак, ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2021 року повернуто апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на  рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року у справі №460/6659/20. 
З рішенням суду першої інстанції від 23.10.2020 року не погодилася позивач ОСОБА_1 в частині визначення періоду нарахування та виплати компенсації за втрату частини пенсії та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду в цій частині прийняте з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому в частині підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт (позивач) зазначає, що судом безпідставно не вказано на яку суму пенсії необхідно нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період із липня 2015 року по лютий 2020 року. Позивач не погодився з висновком суду першої інстанції, що компенсацію необхідно виплатити за період, коли відповідачем в травні 2015 року проведено відповідний перерахунок та донараховано пенсію позивачу, а фактичну виплату пенсії в сумі 30943,69 грн. на виконання таких судових рішень проведено в березні 2020 року. Вважає апелянт, що зобов`язання виплатити позивачу компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії виникає у відповідача з дня, коли пенсія мала бути виплачена відповідно до закону, а не відповідно до рішення суду, а тому зобов`язання відповідача виплатити позивачу компенсацію не з дня призначення пенсії, а лише за період з дня нарахування відповідачем пенсії після набрання судовим рішенням законної сили по дату виплати позивачу такої пенсії призводить до часткового, а не повного захисту прав позивача. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт (позивач) просить оскаржене рішення суду від 23.10.2020р. скасувати в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу спірну компенсацію за період з липня 2015 року по лютий 2020 року і в цій частині ухвалити нове судове рішення про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з серпня 2014 року по лютий 2020 року на суму пенсії 30943, 69 грн. згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з урахуванням наступного. 

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 11.11.2014 року у справі №572/4830/14-а яка, набрала законної сили 17.12.2014 року, визнано противоправною бездіяльність УПФУ в Сарненському районі Рівненської області в частині не нарахування та невиплати ОСОБА_1 як інваліду ІІІ групи по захворюванню, яке пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, пенсії відповідно до ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з мінімального розміру пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 02 квітня 2014 року по 02 серпня 2014 року. Зобов`язано УПФУ в Сарненському районі Рівненської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 як інваліду ІІІ групи по захворюванню, яке пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, та виплатити її, починаючи з 02 квітня 2014 року по 02 серпня 2014 року відповідно до ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з мінімального розміру пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням виплачених сум. 
Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 05.12.2014 у справі №572/4574/14-а, яка набрала законної сили 02.02.2015 року, визнано протиправною бездіяльність УПФУ в Сарненському районі Рівненської області щодо нездійснення нарахування та невиплати доплати до пенсії ОСОБА_1 за проживання на території радіоактивного забруднення, зокрема гарантованого добровільного відселення  в розмірі двох мінімальних заробітних плат відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 15 березня 2014 року по 02 серпня 2014 року. Зобов`язати УПФУ в Сарненському районі Рівненської області провести перерахунок доплати до пенсії та виплатити її ОСОБА_1 , починаючи з 15 березня 2014 року по 02 серпня 2014 року відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру двох мінімальних заробітних плат з урахуванням виплачених сум. 
На виконання зазначених постанов суду згідно з розпорядженнями №131843 від 07.05.2015 року органом Пенсійного фонду проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та нараховано відповідні кошти (а.с. 24-26). 
Згідно з відомостями та довідкою відповідача від 05.10.2020 року на виконання постанов Сарненського районного суду Рівненської області від 11.11.2014 у справі №572/4830/14-а та від 05.12.2014 у справі №572/4574/14-а позивачу 21.03.2020 року виплачені кошти в сумі 30943,69 грн. (а.с. 10, 27). 
В липні 2020 року позивач звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою про нарахування та виплату їй компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до постанов Сарненського  районного суду Рівненської області від 11.11.2014 у справі №572/4830/14-а та від 05.12.2014 у справі №572/4574/14-а (а.с. 8). 
Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом від 19.08.2020 за №7206-7085/Ж-02/8-1700/20 повідомило позивача, що управлінням Пенсійного фонду України в Сарненському районі проведено перерахунок її пенсії на виконання рішень Сарненського районного суду Рівненської області, доплату по проведеним перерахункам включено у додаткові відомості на виплату пенсій за судовими рішеннями: на червень 2015 року - 30943,69 грн. (а.с. 9). 

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо права позивача на отримання компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», виходячи з наступного. 
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. 
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” від 19.10.2000р. №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 року. 
Так, відповідно до ст.1 Закону України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати”, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). 
Стаття 2 зазначеного Закону передбачає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. 
Згідно зі ст.3 цього Закону, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). 
Відповідно до ст.4 Закону України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати”, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. 
Згідно з п. 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат, дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів,  у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). 
Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових  доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. 
Пункт 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат передбачає, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, як, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат). 
Відповідно до п.4 вищезазначеного Порядку, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. 
Згідно з п.5 цього Порядку, сума компенсації виплачується громадянам у тому ж  місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. 
З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу. 
Колегія суддів суду апеляційної інстанції звертає увагу, що наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. 
При цьому, необхідно зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. 
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 у справі №21-518а14, від 11.07.2017 у справі №21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №522/5664/17, від 21.06.2018 у справі №523/1124/17, від 03.07.2018 у справі №521/940/17, від 05.10.2018 у справі №127/829/17, від 12.02.2019 у справі №814/1428/18, від 08.08.2019 у справі №638/19990/16-а. 
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст.1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені. 
Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 04.01.2019 у справі №159/1615/17. 
Крім того, вказані кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у розмірі меншому, ніж передбачено законодавством. Тобто вказана сума є доходом в розумінні ст.2 Закону України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати”. 
Висновки аналогічного характеру містяться у постанові Верховного Суду від 03.07.2018 в справі №521/940/17. 
Оскільки несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулось у зв`язку з неправомірним нарахуванням пенсії пенсійним органом, що встановлено постановами Сарненського районного суду Рівненської області від 11.11.2014 у справі №572/4830/14-а та від 05.12.2014 у справі №572/4574/14-а, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, то позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати. 
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії є протиправною. 

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивачу підлягає нарахуванню компенсація за період з  липня 2015 року, а не з серпня 2014 року, як просив позивач. 
З цього приводу колегія суддів зазначає, що як уже було вказано вище, право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені. 
Зважаючи на те, що відповідач нарахував (перерахував) пенсію позивачу на виконання судових рішень не з дати виникнення у позивача права на таке нарахування, а через значний проміжок часу, тобто після набранням рішеннями суду законної сили, захист порушеного права позивача на отримання компенсації за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати повинен здійснюватись за весь період несвоєчасного нарахування та виплати позивачу відповідних пенсійних виплат. 
Отже, колегія суддів вважає, що відповідач має обов`язок нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з серпня 2014 року (в межах позовних вимог), на суму пенсії 30943,69 грн.. 
З урахуванням наведених норм законодавства та встановлених фактичних обставин, відповідно до статті 317 КАС України, рішення суду першої інстанції необхідно змінити, а саме, в абзаці третьому резолютивної частини цього рішення суду формулювання «за період з липня 2015 року по лютий 2020 року» замінити формулюванням такого змісту «за період з серпня 2014 року по лютий 2020 року на суму пенсії 30943,69 грн.», що призведе до повного захисту прав позивача. 
У зв`язку із цим апеляційна скарга позивача підлягає до часткового задоволення. 

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Згідно п.3 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд 

                                                                 постановив: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задоволити частково. 
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року в адміністративній справі №460/6659/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії – змінити, а саме, в абзаці третьому резолютивної частини цього рішення суду формулювання «за період з липня 2015 року по лютий 2020 року» замінити формулюванням такого змісту: «за період з серпня 2014 року по лютий 2020 року на суму пенсії 30943,69 грн.». 
У решта частині рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року в адміністративній справі №460/6659/20 – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	Р. Й. Коваль