ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року	Львів	Справа № 260/486/20 пров. № А/857/1956/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
головуючого судді                                                    Ніколіна В.В.
суддів                                                                         Гінди О.М., Пліша М.А.
за участі секретаря судового засідання                          Кітраль Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року (суддя – Скраль Т.В., м. Ужгород, повне судове рішення складено 07 грудня 2020 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації,  третя особа, яке не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Свалявська районна державна адміністрація Закарпатської області, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 у лютому 2020 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації, третя особа - Свалявська районна державна адміністрація Закарпатської області, у якому просив визнати протиправним і скасувати наказ відповідача № 5-к від 29.01.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу державних соціальних інспекторів управління соціального захисту населення Свалявської райдержадміністрації»; поновити його на раніше займаній посаді та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем при звільненні ОСОБА_1 з державної служби порушено вимоги ч. 1  ст. 49-2 КЗпП України, оскільки позивача у встановленому законом порядку не було попереджено  про наступне вивільнення. Крім того, підставою для звільнення позивача з роботи в наказі від 29.01.2020 №5-к зазначено підставу звільнення як ліквідація та скорочення штату працівників.  Однак відділ, що ліквідується, продовжує здійснювати повноваження та функції у визначених сферах до здійснення заходів з утворенням нової структури управління.  Тобто, посада соціальних інспекторів, як штатна одиниця по суті з структури Управління соціального захисту населення Свалявської райдержадміністрації  не виключається та продовжує існувати. Також відповідачем порушено вимоги ч. 3  ст. 49-2 КЗпП України (не запропоновано вивільнюваному працівникові іншої роботи) та не враховано переважне право позивача на залишення на роботі, що є порушенням ч. 2  ст. 49-2 КЗпП України. Крім того, відповідачем при звільненні недодержано вимог щодо одержання згоди профспілкового органу на звільнення з роботи.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року у справі №260/486/20 позов задоволено.   Визнано протиправним та скасовано наказ Управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації № 5-к від 29.01.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу державних соціальних інспекторів управління соціального захисту населення Свалявської райдержадміністрації». Поновлено    ОСОБА_1 на посаді начальника відділу державних соціальних інспекторів Управління соціального захисту населення Свалявської райдержадміністрації Закарпатської області із 30 січня 2020 року. Стягнуто з Управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу  з 30 січня 2020 року по 25 листопада 2020 року  в сумі 125274, 33 грн. із утриманням із цієї суми належних податків та зборів. Рішення в частині поновлення  позивача на раніше займаній посаді та стягнення  на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 12709, 19 грн. із утриманням із цієї суми належних податків та зборів -  звернено до негайного виконання.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив  відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні адміністративного позову.  В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки тому факту, що відповідно до розпоряджень голови райдержадміністрації та згідно зі  статтею 5 Закону "Про місцеві державні адміністрації",  постанов Кабінету Міністрів України від 12.03.2005 № 179, від 19.06.2019 № 746 "Про внесення змін у додаток до Постанови КМ України від 25.03.2014 № 91» начальником управління соціального захисту населення від 29.11.2019 видано наказ № 32-к "Про внесення часткових змін до наказу начальника управління" від 25.10.2019 № 25-к, при цьому  пунктом 1 цього наказу передбачено ліквідувати відділ державних соціальних інспекторів. Крім того, пунктом 4 цього наказу передбачено персонально повідомити ОСОБА_1 про можливе звільнення із займаної посади. 29 листопада 2019 року за місцем роботи позивачу було вручено повідомлення №3125/01-10, після ознайомлення з яким він відмовився від підпису у присутності складу комісії. Одночасно позивачу була запропонована вакантна посада головного спеціаліста відділу у справах осіб з інвалідністю, ветеранів війни та праці, громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕС та персоніфікованого обліку осіб, які мають пільги, що стверджується наказом начальника управління від 18.10 2019 року № 23-к, від якої позивач відмовився, про що складено акт від 29.11.2019. Таким чином, відповідачем у повній мірі дотримано порядку звільнення позивача із займаної посади, тому висновки суду щодо наявності підстав для поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу державних соціальних інспекторів Управління соціального захисту населення Свалявської райдержадміністрації Закарпатської області є помилковими.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на правильність висновків суду першої інстанції щодо задоволення позову, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача,  переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що наказом начальника Управління праці та соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації  від 01 жовтня 2002 року   № 129-к  «Про прийом на роботу»  на підставі матеріалів конкурсної комісії зараховано з 01 жовтня 2002 року ОСОБА_1 , тимчасово головним спеціалістом відділу соціальних інспекторів (а.с.46).
Розпорядженням  Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області від 23 жовтня 2019 року   № 82-к  «Про оптимізацію структурних підрозділів райдержадміністрації та встановлення граничної чисельності працівників таких підрозділів»,  відповідно до статті 5 Закону України  «Про місцеві державні адміністрації»,  постанов Кабінету Міністрів України від 12 березня 2005 року № 179  «Про упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів та місцевих державних адміністрацій»  (із змінами), від 19 червня 2019 року № 746  «Про внесення змін у додаток до  постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року № 91»: 1. Затверджено перелік самостійних структурних  підрозділів районної державної адміністрації із статусом юридичних осіб публічного права та їх граничну чисельність працівників згідно з додатком. 2. Ліквідовано: 1) відділ охорони здоров`я райдержадміністрації; 2) відділ агропромислового розвитку райдержадміністрації; 3) відділ економічного розвитку і торгівлі райдержадміністрації; 4) сектор інфраструктури та житлово-комунального господарства райдержадміністрації; 5) сектор молоді і спорту райдержадміністрації. 3. Перейменовано: 1) відділ культури та туризму  у сектор культури, молоді та спорту; 2) відділ з питань надання адміністративних послуг  у сектор з питань надання адміністративних послуг; 3) архівний відділ  у архівний сектор; 4) сектор містобудування та архітектури  у відділ містобудування, архітектури, економічної діяльності, інфраструктури та цивільного захисту населення (т.1, а.с.42).
Відповідно до додатку до розпорядження від 23.10.2019 № 82-к в Управлінні соціального захисту населення гранична кількість працюючих  – 37 (т.1, а.с.43).
Наказом Управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області від 25 жовтня 2019 року   № 25-к  «Про скорочення чисельності посад та штату працівників управління соціального захисту населення райдержадміністрації», відповідно до пункту 1 статті  40, частини другої статті  49 КЗпП України, пункту 1 частини першої статті 87 Закону України  «Про державну службу», на виконання розпорядження голови райдержадміністрації 23.10.2019 № 82-к  «Про оптимізацію структурних підрозділів райдержадміністрації та встановлення граничної чисельності працівників та підрозділів»: 1. Скорочено в управлінні такі посади по: 1) відділу з питань сім`ї, дітей та праці: провідний спеціаліст, 2) відділу прийому та реєстрації заяв і документів для призначення усіх видів державних соціальних допомог: провідний спеціаліст - інформатор, координатор, 3) відділу опрацювання та автоматизованої обробки інформації і прийняття рішень щодо призначення (відмови) державних соціальних допомог: головний спеціаліст, 4)  відділу виплати державних соціальних допомог: провідний спеціаліст, 5) відділу обліку і звітності: секретар  діловод, 6) відділу державних соціальних інспекторів: головний спеціаліст, 6) відділу у справах осіб з інвалідністю, ветеранів війни та праці, громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕС та персоніфікованого обліку осіб, які мають право на пільги: головні спеціалісти – 2. 2. Персонально повідомити про можливе звільнення із займаних посад, яке відбудеться до 28 грудня 2019 року, таких працівників управління: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . 3. Персонально попередити про можливе звільнення із займаних посад, як відбудеться днем виходу на роботу, таких працівників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 (т.1, а.с. 95-96).
Розпорядженням  Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області від 26 листопада 2019 року   № 101-к  «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації 23.10.2019 № 82-к»,  відповідно до статті 5 Закону України  «Про місцеві державні адміністрації»,  постанов Кабінету Міністрів України від 12 березня 2005 року №179  «Про упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів та місцевих державних адміністрацій»  ( із змінами), від 03 листопада 2019 року № 923  «Про внесення змін до  постанови Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2012 року № 606», на виконання розпоряджень голови облдержадміністрації від 30.10.2019 № 81-р  «Про граничну чисельність працівників районної державної адміністрації», від 22.11.2019 № 103-р  «Про упорядкування структури та чисельності працівників районних державних адміністрацій»: 1. Внесено до розпорядження голови райдержадміністрації 23.10.2019 №82-к  «Про оптимізацію структурних підрозділів райдержадміністрації та встановлення граничної чисельності таких підрозділів»  такі зміни: 1.1. На часткову зміну пункту 1 розпорядження викласти додаток розпорядження у редакції, що додається. 1.2. Пункт 3 розпорядження викласти в такій редакції:  3. Перейменувати: 1) відділ освіти райдержадміністрації  у сектор освіти райдержадміністрації; 2) відділ культури та туризму  у сектор культури, молоді та спорту; 3) архівний відділ  у архівний сектор; 4) сектор містобудування та архітектури  у відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, інфраструктури, енергетики та цивільного населення; 5) фінансове управління  у відділ фінансів; 6) відділ з питань надання адміністративних послуг  у відділ з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації, реорганізувавши шляхом приєднання до відділу, що утворюється, сектор з питань державної реєстрації (т.1, а.с.91-92).
Згідно з додатком до розпорядження від 26.11.2019 № 101-к в Управлінні соціального захисту населення гранична кількість працюючих  – 37 (т.1, а.с.92).
Розпорядженням  Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області від 27 листопада 2019 року   № 108-к  «Про внесення часткових змін до розпорядження голови райдержадміністрації 26.11.2019 № 101-к», відповідно до статті 5 Закону України  «Про місцеві державні адміністрації»: 1. Внесено до розпорядження голови райдержадміністрації 26.11.2019 №101-к  «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації 23.10.2019 №82-к»  такі зміни: 1) у підпункті 1.2 пункту 1 розпорядження абзац  «відділ освіти райдержадміністрації - у сектор освіти райдержадміністрації»  виключити.  У зв`язку з цим абзаци другий - шостий вважати відповідно абзацами першим - п`ятим; 2) у додатку до розпорядження: у позиції  Управління соціального захисту населення  цифру  « 37»  замінити цифрою  « 36»; позицію  «сектор освіти 2»  викласти у редакції  «відділ освіти 3» (т.1, а.с.44).
Наказом Управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області від 29 листопада 2019 року   № 31к1  «Про створення комісії для вирішення питань скорочення чисельності посад та штату працівників управління  для вирішення питання щодо скорочення  штату» в управлінні створено комісію (т.1, а.с.53).
Також наказом Управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області від 29 листопада 2019 року   № 32-к  «Про внесення часткових змін до наказу начальника управління 25.10.2019 № 25-к», відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації 27.11.2019 № 108-к  «Про внесення часткових змін до розпорядження голови райдержадміністрації 26.11.2019 № 101-к» та у відповідно до статті 5 Закону України  «Про місцеві державні адміністрації»,  постанов Кабінету Міністрів України від 12 березня 2005 року № 179  «Про упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів та місцевих державних адміністрацій»  (із змінами), від 19 червня 2019 року №746  «Про внесення змін у додаток до  постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року №91»: 1. Ліквідовано: відділ державних соціальних інспекторів. 2. Відділ, що ліквідується продовжує здійснювати повноваження та функції у визначених сферах до здійснення заходів з утворенням нової структури управління. 3. Персонально повідомити про можливе звільнення із, займаної посади, яке відбудеться 29 січня 2020 року ОСОБА_18 - головного спеціаліста відділу державних соціальних інспекторів. 4. Персонально повідомити про можливе звільнення із займаної посади, яке відбудеться 29 січня 2020 року ОСОБА_1 - начальника відділу державних соціальних інспекторів (т.1, а.с.54).
29 листопада 2019 року  Управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області повідомило начальника відділу державних соціальних інспекторів ОСОБА_1 , що на виконання  постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 746  «Про внесення змін у додаток до  постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року №91»  та розпорядження голови районної державної адміністрації від 27.11.2019 № 108-к, наказом начальника управління соціального захисту населення від 29.11.2019 №32-к  «Про внесення часткових змін до наказу начальника управління 25.10.2019 №25-к»  скорочено штатну чисельність. У зв`язку із скороченням штату та його посади повідомили про можливе майбутнє звільнення відповідно до пункту 1  статті 40 КЗпП України , пункту 1 частини 1 статті 87 Законів України  «Про державну службу», яке відбудеться 27 січня 2020 року (т.1, а.с.55).
Розпорядженням   Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області від 23 грудня 2019 року   № 122-к  «Про внесення змін до деяких розпоряджень голови райдержадміністрації», відповідно до статті 5 Закону України  «Про місцеві державні адміністрації»: 1. Внесено до розпорядження голови райдержадміністрації 26.11.2019 № 101-к  «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації 23.10.2019 № 82-к»  такі зміни: 1.1. У підпункті 1.2 пункту 1 розпорядження абзац  «фінансове управління - у відділ фінансів»  виключити. У зв`язку з цим абзац шостий вважати п`ятим. 1.2. У додатку до розпорядження: у позиції  «Управління соціального захисту населення»  цифру  « 37»  замінити цифрою  « 34», позицію  «відділ фінансів 5»  замінити позицією  «фінансове управління 7». 2. Внесено до розпорядження голови райдержадміністрації 27.11.2019 №108-к  «Про внесення часткових змін до розпорядження голови райдержадміністрації 26.11.2019 №101-к»  зміну, замінивши в підпункті 2 пункту 1 цифру « 36» цифрою « 34» (т.1, а.с.45).
Наказом Управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області від 29 січня 2020 року № 5-к  «Про звільнення ОСОБА_1 з посади державних соціальних інспекторів управління соціального захисту населення райдержадміністрації»   позивача звільнено з посади начальника відділу державних соціальних інспекторів управління соціального захисту населення 29 січня 2020 року у зв`язку із ліквідацією відділу та скороченням штату працівників (пункт 1  статті 40 КЗпП України, пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України  «Про державну службу») (т.1, а.с. 60).
Вважаючи своє звільнення з посади начальника відділу державних соціальних інспекторів Управління соціального захисту населення Свалявської райдержадміністрації Закарпатської області незаконним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що наказ  від 29 січня 2020 року № 5-к  «Про звільнення ОСОБА_1 з посади державних соціальних інспекторів управління соціального захисту населення райдержадміністрації» є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не дотримано встановленої КЗпП України процедури звільнення, у зв`язку з чим ОСОБА_1 підлягає поновленню на раніше займаній посаді з одночасним стягненням на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною шостою  статті 43 Конституції України громадянам гарантовано захист від незаконного звільнення.
Кодекс законів про працю України  регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини .
Статтею 5-1 КЗпП України  встановлено гарантії забезпечення права громадян на працю, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Згідно з пунктом 1 частини 1  статті 87 Закону України "Про державну службу" підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.
Відповідно до частини 4  статті 36 КЗпП України  у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).
Згідно з пунктом першим частини першої  статті 40 КЗпП України  трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Відповідно до частини 2  статті 40 КЗпП України  звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Частиною 1  статті 42 КЗпП України  передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.
Згідно зі статтею 49-2 КЗпП України  про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.
У пункті 19  Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року  «Про практику розгляду судами трудових спорів»  вказано, що при реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за пунктом 1  статті 40 КЗпП  може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями.
Зі змісту  статті 40 КЗпП України  вбачається, що є декілька самостійних підстав для розірвання за ініціативою власника трудового договору з працівником: при ліквідації, реорганізації, скороченні чисельності працівників або скороченні штату працівників.
При цьому вживані в цій нормі поняття  ліквідація,  реорганізація,  скорочення чисельності або штату працівників, стосуються саме підприємств, установ, організацій як юридичних осіб, а не їх структурних підрозділів.
Таким чином, підставою для розірвання з працівником трудового договору у зв`язку з ліквідацією та реорганізацією підприємства, установи, організації згідно з пунктом 1 частини першої  статті 40 КЗпП України  може бути ліквідація чи реорганізація саме підприємства, установи, організації як юридичної особи.
Ліквідація структурного підрозділу юридичної особи зі створенням чи без створення іншого структурного підрозділу не є ліквідацією або реорганізацією юридичної особи, а свідчить лише про зміну внутрішньої (організаційної) структури юридичної особи. На відміну від ліквідації чи реорганізації юридичної особи ця обставина може бути підставою для звільнення працівників цього структурного підрозділу згідно з пунктом 1 частини першої  статті 40 КЗпП України  виключно з підстав скорочення чисельності або штату працівників у зв`язку з такими змінами при умові дотримання власником вимог частини другої статті  40, статті  42,  43,  49-2 КЗпП України.
Як вбачається з матеріалів справи, наказом Управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області від 29 листопада 2019 року   № 31к1  «Про створення комісії для вирішення питань скорочення чисельності посад та штату працівників управління  для вирішення питання щодо скорочення  штату» в управлінні створено відповідну комісію (т.1, а.с.53).
Наказом Управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області  від 29 листопада 2019 року   № 32-к  «Про внесення часткових змін до наказу начальника управління 25.10.2019 № 25-к», відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації від 27.11.2019 № 108-к  «Про внесення часткових змін до розпорядження голови райдержадміністрації  від 26.11.2019 № 101-к»  та відповідно до статті 5 Закону України  «Про місцеві державні адміністрації»,  постанов Кабінету Міністрів України від 12 березня 2005 року № 179  «Про упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів та місцевих державних адміністрацій»  (із змінами), від 19 червня 2019 року №746  «Про внесення змін у додаток до  постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року №91»: 1. Ліквідовано: відділ державних соціальних інспекторів. 2. Відділ, що ліквідується продовжує здійснювати повноваження та функції у визначених сферах до здійснення заходів з утворенням нової структури управління. 3. Персонально повідомити про можливе звільнення із, займаної посади, яке відбудеться 29 січня 2020 року ОСОБА_18 - головного спеціаліста відділу державних соціальних інспекторів. 4. Персонально повідомити про можливе звільнення із займаної посади, яке відбудеться 29 січня 2020 року ОСОБА_1 - начальника відділу державних соціальних інспекторів (т.1, а.с.54).
Водночас,   розпорядженням Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області від 23 жовтня 2019 року   № 82-к  «Про оптимізацію структурних підрозділів райдержадміністрації та встановлення граничної чисельності працівників таких підрозділів»,  відповідно до статті 5 Закону України  «Про місцеві державні адміністрації»,  постанов Кабінету Міністрів України від 12 березня 2005 року № 179  «Про упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів та місцевих державних адміністрацій»  (із змінами), від 19 червня 2019 року №746  «Про внесення змін у додаток до  постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року №91»: 1. Затверджено перелік самостійних структурних  підрозділів районної державної адміністрації із статусом юридичних осіб публічного права та їх граничну чисельність працівників згідно з додатком. 2. Ліквідовано: 1) відділ охорони здоров`я райдержадміністрації; 2) відділ агропромислового розвитку райдержадміністрації; 3) відділ економічного розвитку і торгівлі райдержадміністрації; 4) сектор інфраструктури та житлово-комунального господарства райдержадміністрації; 5) сектор молоді і спорту райдержадміністрації. 3. Перейменовано: 1) відділ культури та туризму  у сектор культури, молоді та спорту; 2) відділ з питань надання адміністративних послуг  у сектор з питань надання адміністративних послуг; 3) архівний відділ  у архівний сектор; 4) сектор містобудування та архітектури  у відділ містобудування, архітектури, економічної діяльності, інфраструктури та цивільного захисту населення (т.1, а.с.42).
Колегія суддів, дослідивши зміст розпоряджень Свалявської РДА № 82-к від 23.10.2019, розпорядження № 108-к від 27.11.2019, розпорядження № 101-к від 26.11.2019, № 122-к від 23.12.2019, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах ліквідації відділу соціальних інспекторів не було. Зміна цифр у додатках до розпоряджень про граничну чисельність працюючих не може свідчити про ліквідацію відділу.
Про ліквідацію відділу соціальних інспекторів було зазначено лише в наказі начальника управління соціального захисту населення Свалявської РДА Мішко М.  № 32-к від 29.11.2019.
Відповідно до положень частини першої статті  40, частин першої, третьої статті  49-2 КЗпП України  власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.
Враховуючи те, що обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої  статті 49-2 КЗпП України  роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення.
Однак в матеріалах справи відсутні й відповідачем не надано доказів того, що  позивачу одночасно із попередженням про вивільнення пропонувалися вакантні посади, які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду оптимізації та існували на день звільнення. Не подано таких доказів й третьою особою – Свалявською РДА.
Покликання відповідача на акт від 29 листопада 2019 року, згідно з яким позивачу у зв`язку з ліквідацією відділу було запропоновано усно тимчасово вакантну посаду «головного спеціаліста відділу у справах осіб з інвалідністю, ветеранів війни та праці, громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕС та персоніфікованого обліку осіб, які мають право на пільги», й від якої позивач відмовився, колегія суддів до уваги взяти не може, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку були запропоновані усі інші вакантні посади, які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду оптимізації та  існували на день звільнення позивача із займаної посади.
Крім того, судом встановлено, що відповідно до штатного розпису Управління соціального захисту населення згідно зі структурою від 01 січня 2020 року, затвердженого головою Свалявської РДА, створено нову посаду головного спеціаліста по варифікації державних соціальних допомог (т.1, а.с.88-89), проте цю вакантну посаду позивачу запропоновано не було.
У зв`язку з вищевказаним, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що  визначена  КЗпП  процедура звільнення у випадку реорганізації, яке супроводжується скороченням чисельності працівників або штату, спрямована не на те, щоб витримати строк тривалістю два місяці і після того звільнити працівника, а насамперед на те, щоб протягом цього строку вживати заходів для того, щоб працевлаштувати осіб в межах можливостей, в цьому випадку, суб`єкта призначення. При скороченні чисельності штату звільнень не оминути, однак дії роботодавця мають засвідчити, що він справді вживав заходів щодо працевлаштування осіб з урахуванням, зокрема, переважного права на залишення на роботі, а також кваліфікаційних вимог до посади, позаяк в цій справі йдеться про державну службу.
Частиною  першою  статті 42 КЗпП  передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність  Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту",  а також особам, реабілітованим відповідно до  Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби. 10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.
При цьому, при проведенні вивільнення орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, за його згодою на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника.
Тому при вирішенні питання про звільнення працівника роботодавець зобов`язаний перевірити наявність у працівників, посади яких скорочуються, більш високої чи більш низької кваліфікації і продуктивності праці.
Для такої перевірки повинні досліджуватись документи та інші відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів (класів, категорій, рангів), про підвищення кваліфікації, про навчання без відриву від виробництва, про винаходи і раціоналізаторські пропозиції, авторами яких є відповідні працівники, про тимчасове виконання обов`язків більш кваліфікованих працівників, про досвід трудової діяльності, про виконання норм виробітку (продуктивність праці), про розширення зони обслуговування, про збільшення обсягу виконуваної роботи, про суміщення професій тощо. Однією з істотних ознак більш високої продуктивності праці є дисциплінованість працівника. Тому при застосуванні положень  статті 42 КЗпП України  щодо переважного права на залишення на роботі слід враховувати в тому числі і наявність дисциплінарного стягнення.
Продуктивність праці і кваліфікація працівника повинні оцінюватися окремо, але в підсумку роботодавець повинен визначити працівників, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці за сукупністю цих двох показників. За відсутності різниці у кваліфікації та продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені в частині другій  статті 42 КЗпП.
Для виявлення працівників, які мають це право, роботодавець повинен здійснити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, які залишилися на роботі, і тих, які підлягають звільненню. Такий аналіз може бути проведений шляхом підготовки довідки в довільній формі про результати порівняльного аналізу з наведенням даних, які свідчать про переважне право одного перед іншим на залишення на роботі. Тобто, ці обставини повинен з`ясовувати сам суб`єкт владних повноважень, приймаючи відповідне рішення.
Однак, як встановлено судом, відповідач приймаючи відповідне рішення   про звільнення позивача не вирішував питання щодо його переважного права на залишення на роботі. При  цьому, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є студентом Тернопільського національного економічного університету, на утриманні якого перебуває дитина інвалід з дитинства другої групи – ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1, а.с.20-21).
Крім того, відповідно до частин першої, другої  статті 43 КЗпП України, яким кореспондують норми частини першої статті 39 Закону України  «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті  40  і пунктами 2 і 3 статті  41  цього  Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.
Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не дотримано приписів частин першої, другої  статті 43 КЗпП України та проведено звільнення позивача без попередньої згоди профспілкового органу.
Відповідно до частини 1  статті 235 КЗпП України  у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ відповідача № 5-к від 29.01.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу державних соціальних інспекторів управління соціального захисту населення Свалявської райдержадміністрації» є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем недотримано процедуру звільнення позивача у зв`язку з ліквідацією відділу, яка чітко регламентована КЗпП України. 
Відповідно до положень  статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Середній заробіток працівника обчислюється відповідно до статті 27 Закону України  «Про оплату праці» за правилами, передбаченими  Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі Порядок №100).
Пунктом 2 абзацом 3 Порядку № 100  встановлено, що обчислення середньої заробітної плати, передбачено, що у всіх інших випадках (крім випадків обчислення середньої заробітної плати для оплати щорічної відпустки) збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.
Згідно з пунктом 8 абзацу 1 Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Свалявської РДА заробітна плата позивача за листопад 2019 року складала 8  147,92 грн., за грудень 2019 року –  17  270,46 грн. Середньомісячна заробітна плата становить  12  709,19 грн.; середньоденна заробітна плата становить 605,19 грн.
Згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 29 липня 2019 року №1133/0/206-19 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік" кількість робочих днів у січні складає 21 день, у лютому  – 20 днів, у березні  – 20 днів, у квітні  – 21 день, у травні  – 21 день, у червні – 18 днів, у липні  – 23 дні, у серпні  – 21 день, у вересні – 21 день, у жовтні  – 22 дні, у листопаді  – 21 день, у грудні – 21 день.
Отже, загальна кількість робочих днів за період вимушеного прогулу з 30 січня 2020 року по 25 листопада 2020 року становить 207 днів, а середня заробітна плата за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню з відповідача  на користь позивача складає 125274,33 грн. (207 днів х 605,19 грн.) із утриманням із цієї суми належних податків та зборів.
Таким чином, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення адміністративного позову. При цьому, правильно звернув до негайного виконання рішення в частині поновлення  позивача на раніше займаній посаді та стягнення  на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове. 
Міркування і твердження відповідача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року у справі № 260/486/20 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 31 березня 2021 року