ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-01100/11  Номер провадження 22-ц/814/272/21	Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І.С.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді Бутенко С. Б.
Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.
за участю секретаря Кальник А. М.
розглянув в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2020 року у складі судді Кіндяка І. С.
за заявою  ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову,
в с т а н о в и в:
У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, що були вжиті ухвалою Полтавського районного суду від 21.06.2011 по справі № 2-01100/11.
В обґрунтування заяви посилалася на те, що ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 21 червня 2011 року за її заявою вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири, яка знаходилась у приватній спільній частковій власності ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2011 року позов задоволено частково, стягнуто на її користь з ОСОБА_1 664,74 грн матеріальної шкоди на лікування, 11 316,00 грн втраченого заробітку, 3000,00 грн витрат на правову допомогу, 50 000,00 грн відшкодування моральної шкоди, а всього 64 980,74 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 649,80 грн судового збору та 120,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ.
Вказане рішення сторонами не оскаржувалося, набрало законної сили та повністю виконане, а тому необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову відпала.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2020 року заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задоволено.
Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 21.06.2011 у цивільній справі № 2-01100/11, у виді накладеного арешту на 1/2 частину квартири, яка знаходилась у приватній спільній частковій власності ОСОБА_1 та розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала мотивована наявністю підстав для скасування заходів забезпечення позову.
Не погодившись з даною ухвалою,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, які встановлюють порядок скасування заходів забезпечення позову, а також відсутність у матеріалах справи доказів реалізації арештованого майна та виконання судового рішення, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви  ОСОБА_2  відмовити за безпідставністю.  
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
По справі встановлено, що у червні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 21 червня 2011 року в порядку забезпечення вказаного позову накладено арешт на 1/2 частину квартири, яка знаходиться у приватній спільній частковій власності ОСОБА_1 та розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочним рішенням цього суду від 19 жовтня 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто на її користь з ОСОБА_1 664,74 грн - матеріальної шкоди на лікування, 11 316,00 грн - втрачений заробіток, 3 000,00 грн - витрат на правову допомогу, 50 000,00 грн - моральної шкоди, а всього 64 980,74 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 649,80 грн судового збору та 120,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ.
17 листопада 2011 року на виконання виказаного судового рішення Полтавським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист № 2-01100/11, на підставі якого 23.12.2011 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 30381625.
В межах даного виконавчого провадження 26.10.2020 державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України з електронних торгів було реалізовано арештоване майно боржника - квартира АДРЕСА_2 . За рахунок коштів, внесених переможцем торгів, рішення суду виконано. 
Постановою старшого державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 17.11.2020 закінчено виконавче провадження № 30381625 у зв`язку з повним виконанням рішення суду. Припинено чинність арешту майна боржника, накладеного постановою про арешт майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.
Скасовуючи заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 21.06.2011 у цивільній справі № 2-01100/11, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з факту повного виконання судового рішення, у зв`язку з чим підстави для подальшого арешту майна боржника відпали, з чим погоджується і судова колегія апеляційного суду.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують обґрунтовані побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим. 
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.  
У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (частини сьома, восьма статті 158 ЦПК України). 
У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (частини дев`ята, десята статті 158 ЦПК України). 
Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 також встановлено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.  
Статтею 158 ЦПК України надано право суду скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, яке розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.
Виходячи з наведеного, слід дійти висновку, що заходи забезпечення позову зберігають свою дію до повного виконання судового рішення та можуть бути скасовані судом за відсутності в подальшому потреби у такому забезпеченні або якщо відпали підстави, які зумовили суд вжити такі заходи.
По справі встановлено, що рішення Полтавського районного суду Полтавської області у справі № 2-01100/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 64 980,74 грн у відшкодування завданої шкоди, яке було забезпечено арештом майна боржника, накладеним ухвалою цього суду від 21.06.2011, повністю виконане шляхом реалізації арештованої квартири АДРЕСА_2 на прилюдних торгах, що також підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 17.11.2020, яка сторонами не оскаржувалась, а отже подальші підстави для збереження заходів забезпечення позову відпали та їх скасування судом є законним і обґрунтованим.
Доводами апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовуються, підстав для відмови у задоволенні заяви  ОСОБА_2  про скасування заходів забезпечення позову колегією суддів апеляційного суду не вбачається. 
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя                                                                С. Б. Бутенко

Судді                                                                                О. І. Обідіна

               О. В. Прядкіна