ОКРЕМА ДУМКА
(спільна)
суддів Великої Палати Верховного Суду Прокопенка О. Б., Британчука В. В., Єленіної Ж.М.
на постанову Великої Палати Верховного Суду від 7 січня 2021 року в адміністративній справі № 9901/1/21 (провадження № 11-4ав21) за позовом  ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії (далі - ЦВК) про визнання дій протиправними та скасування рішень,
Обставини справи
3 січня 2021 року адвоката Близнюк І. В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду як суду першої інстанції з адміністративним позовом до ЦВК, у якому просив:
- визнати протиправними дії ЦВК 30 грудня 2020 року щодо проведення повторного підрахунку голосів виборців на виборчій дільниці № 530394;
- визнати протиправним та скасувати протокол від 30 грудня 2020 року повторного підрахунку голосів виборців на виборчій дільниці № 530394;
- визнати протиправною та скасувати постанову ЦВК від 30 грудня 2020 року        № 587 «Про проведення повторного підрахунку голосів виборців на виборчих дільницях з виборів Пришибського сільського голови Кременчуцького району Полтавської області 25 жовтня 2020 року»;
- визнати протиправними дії ЦВК 30 грудня 2020 року щодо проведення повторного підрахунку голосів виборців на виборчих дільницях №№ 530302, 530303, 530304, 530408, 530409;
- визнати протиправними та скасувати протоколи від 30 грудня 2020 року повторного підрахунку голосів виборців на виборчих дільницях №№ 530302, 530303, 530304, 530408, 530409;
- визнати протиправним та скасувати протокол ЦВК від 30 грудня 2020 року про результати голосування з виборів Пришибського сільського голови Кременчуцького району Полтавської області в єдиному одномандатному виборчому окрузі.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 3 січня 2021 року повернув позовну заяву позивачці та її представнику на підставі пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС). 
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що до виключної підсудності Верховного Суду як суду першої інстанції належать позовні вимоги лише в частині, що стосуються визнання протиправним та скасування протоколу ЦВК від 30 грудня 2020 року про результати голосування з виборів Пришибського сільського голови Кременчуцького району Полтавської області в єдиному одномандатному виборчому окрузі.
Позовні вимоги стосовно інших дій та рішень ЦВК, які стосуються організації та проведення процедури повторного підрахунку голосів виборців на окремих виборчих дільницях на виборах Пришибського сільського голови Кременчуцького району Полтавської області 25 жовтня 2020 року, не є встановленням результатів виборів у розумінні Виборчого кодексу України (далі - ВК), а тому до підсудності Верховного Суду як суду першої інстанції КАС не віднесені.  
Отже, оскільки позовна заява подана без урахування правил об`єднання позовних вимог; враховуючи обґрунтування позовної заяви, підстави для роз`єднання позовних вимог на етапі вирішення питання про відкриття провадження у справі з урахуванням вимог частини шостої статті 172 КАС немає. Метою застосування до цієї позовної заяви такого процесуального наслідку, як повернення є забезпечення дотримання позивачем вимог процесуального закону щодо розгляду справи належним судом задля ефективного виконання завдання адміністративного судочинства, визначеного у КАС.
Не погодившись із зазначеним рішенням, адвокат Близнюк І. В. в інтересах  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 3 січня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Адвокат Близнюк І. В. в інтересах ОСОБА_1 не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що до виключної підсудності Верховного Суду як суду першої інстанції належать позовні вимоги лише в частині, що стосуються визнання протиправним та скасування протоколу ЦВК від 30 грудня 2020 року про результати голосування з виборів Пришибського сільського голови Кременчуцького району Полтавської області в єдиному одномандатному виборчому окрузі.
На думку скаржника, всі дії та рішення, які мали місце 30 грудня 2020 року на засіданні ЦВК в частині вибрів Пришибського сільського голови, зокрема, щодо повторного підрахунку голосів на виборчих дільницях № 530302, 530303, 530304, 530394, 530408, 530409 в єдиному одномандатному виборчому окрузі з виборів Пришибського сільського голови 25 жовтня 2020 року, прийняття рішення щодо такого підрахунку, складання протоколів про повторний підрахунок голосів на відповідних дільницях та складання протоколу про результати голосування з виборів Пришибського сільського голови Кременчуцького району Полтавської області, є рішеннями та діями щодо встановлення результатів виборів Пришибського сільського голови. 
Отже, на переконання адвоката Близнюка І. В. в інтересах ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги щодо: визнання протиправними дій ЦВК 30 грудня 2020 року щодо проведення повторного підрахунку голосів виборців на виборчій дільниці                  № 530394; визнання протиправним та скасування протоколу повторного підрахунку голосів виборців на виборчій дільниці № 530394 від 30 грудня             2020 року; визнання протиправною та скасування постанови ЦВК від 30 грудня 2020 року № 587 «Про проведення повторного підрахунку голосів виборців на виборчих дільницях з виборів Пришибського сільського голови Кременчуцького району Полтавської області 25 жовтня 2020 року»; визнання протиправними дії ЦВК 30 грудня 2020 року щодо проведення повторного підрахунку голосів виборців на виборчих дільницях № 530302, 530303, 530304, 530408, 530409; визнання протиправними та скасування протоколів від 30 грудня 2020 року повторного підрахунку голосів виборців на виборчих дільницях № 530302, 530303, 530304, 530408, 530409; визнання протиправним та скасування протоколу ЦВК від 30 грудня 2020 року про результати голосування з виборів Пришибського сільського голови Кременчуцького району Полтавської області в єдиному одномандатному виборчому окрузі, які в сукупності є рішеннями та діями щодо встановлення результатів виборів ЦВК, - подані з дотриманням вимог частини третьої статті 273 КАС та правомірно оскаржені до Верховного Суду.
Адвокат Близнюк І. В. в інтересах ОСОБА_1 вважає, що Касаційний адміністративний суду у складі Верховного Суду створив штучні перешкоди для доступу до правосуддя, що не відповідає завданням та основним засадам адміністративного судочинства і є підставою для скасування рішення та направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.
Висновки Великої Палати Верховного Суду
Велика Палата Верховного Суду постановою від 7 січня 2021 року апеляційну скаргу адвокат Близнюка І. В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнила частково: ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 3 січня 2021 року скасувала. Передала адміністративну справу № 9901/1/21 за позовом ОСОБА_1 до ЦВК про визнання дій протиправними та скасування рішень в обсязі всіх позовних вимог до Шостого апеляційного адміністративного суду.
У постанові, проаналізувавши положення статей 18, 19 Закону України від 30 червня 2004 року № 1932-IV «Про Центральну виборчу комісію» (далі - Закон № 1932-IV), статей 125, 127, 205, 268, 278 ВК, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що ЦВК встановлює результати виборів Президента України та народних депутатів України, користуючись при цьому повноваженнями, передбаченими ВК саме для ЦВК.
У той же час зазначила, що у випадку встановлення результатів відповідних місцевих виборів та/або реєстрації обраних депутатів, сільських, селищних, міських голів на підставі пункту 6 частини першої статті 205 ВК, ЦВК переймає на себе повноваження відповідної територіальної виборчої комісії, при цьому користується процедурою, передбаченою законом для встановлення результатів виборів (встановлення результатів голосування, ухвалення рішення про обрання особи обраною) визначеною для територіальної виборчої комісії, тобто фактично діє замість відповідної територіальної виборчої комісії.
На думку більшості Великої Палати Верховного Суду, ЦВК, переймаючи на себе повноваження територіальної виборчої комісії у виборах сільського/селищного голови, здійснює не безпосередні повноваження виборчої комісії, а контрольні повноваження щодо дій/рішення/бездіяльності відповідної територіальної виборчої комісії.
Тобто для того, щоб відповідні позовні вимоги були підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції, рішення, дії чи бездіяльність мають бути вчинені/допущені ЦВК у межах виборчого процесу та виконання власних (безпосередніх) повноважень саме як ЦВК, а не на виконання контрольних повноважень замість відповідної територіальної виборчої комісії. 
Тому, на думку більшості Великої Палати Верховного Суду, у цій справі позовні вимоги в частині, що стосується визнання протиправним та скасування протоколу ЦВК від 30 грудня 2020 року про результати голосування з виборів Пришибського сільського голови Кременчуцького району Полтавської області в єдиному одномандатному виборчому окрузі, також не підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції і мають розглядатися апеляційним адміністративним судом в апеляційному окрузі, що включає місто Київ.
Щодо іншої частини позовних вимог, то Велика Палата Верховного Суду погодилась із судом першої інстанції в тому, що вони також не підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції і мають розглядатися Шостим апеляційним адміністративним судом.
Отже, на переконання більшості Великої Палати Верховного Суду, всі позовні вимоги по цій справі мають бути предметом розгляду зазначеного апеляційного суду як суду першої інстанції.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду звернула також увагу на те, що штучне роз`єднання позовних вимог у цій справі не сприятиме досягненню мети судочинства, а створить невиправдано складну процесуальну ситуацію, коли вимоги по суті з однаковим предметом доказування мають бути розглянуті різними судами, ще й протягом скороченого - дводенного - строку розгляду таких справ. На це звертає увагу в апеляційній скарзі й апелянт, однак помилково вважаючи, що всі ці вимоги підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції.
З урахуванням викладеного Велика Палата Верховного Суду не встановила порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, які є підставою для повернення позовної заяви на підставі пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС.
Таким чином, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у цій справі позов було подано з порушенням правил виключної підсудності, усі позовні вимоги по цій справі мають розглядатися апеляційним адміністративним судом в апеляційному окрузі, що включає місто Київ.
Підстави і мотиви для висловлення окремої думки
Відповідно до частини третьої статті 34 КАС суддя, не згодний із судовим рішенням, може письмово викласти свою окрему думку.
Вважаємо помилковими висновки Великої Палати Верховного Суду про те, що усі позовні вимоги адвоката Близнюка І. В. в інтересах ОСОБА_1 до ЦВК у цій справі мають розглядатися Шостим апеляційним адміністративним судом як суду першої інстанції з таких міркувань.
Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року 
№ 19-рп/2011 стосовно тлумачення частини другої статті 55 Конституції України визнано, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.
У пункті 3 частини першої статті 4 КАС міститься визначення поняття «адміністративний суд», згідно з яким - це суд, до компетенції якого зазначеним Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.
Відповідно до частини третьою статті 27 КАС, норми якої регулюють правила виключної підсудності, підсудність окремих категорій адміністративних справ визначається цим Кодексом.
За приписами частин другої та четвертої статті 22 КАС апеляційному адміністративному суду в апеляційному окрузі, що включає місто Київ, як суду першої інстанції підсудні справи щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності ЦВК (окрім визначених частиною четвертою цієї статті), дій кандидатів на пост Президента України, їх довірених осіб.
Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення ЦВК результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України. 
Аналогічні приписи містяться і в частині третій статті 273 КАС, якою передбачено, що рішення, дії або бездіяльність ЦВК щодо встановлення нею результатів виборів чи всеукраїнського референдуму оскаржуються до Верховного Суду. Усі інші рішення, дії або бездіяльність ЦВК, члена цієї комісії, прийняті у межах виборчого процесу, оскаржуються до апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає місто Київ.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до ЦВК з такими позовними вимогами:
1) визнати протиправними дії ЦВК 30 грудня 2020 року щодо проведення повторного підрахунку голосів виборців на виборчій дільниці № 530394;
2) визнати протиправним та скасувати протокол від 30 грудня 2020 року повторного підрахунку голосів виборців на виборчій дільниці № 530394;
3) визнати протиправною та скасувати постанову ЦВК від 30 грудня 2020 року      № 587 «Про проведення повторного підрахунку голосів виборців на виборчих дільницях з виборів Пришибського сільського голови Кременчуцького району Полтавської області 25 жовтня 2020 року»;
4) визнати протиправними дії ЦВК 30 грудня 2020 року щодо проведення повторного підрахунку голосів виборців на виборчих дільницях № 530302, 530303, 530304, 530408, 530409;
5) визнати протиправними та скасувати протоколи від 30 грудня 2020 року повторного підрахунку голосів виборців на виборчих дільницях № 530302, 530303, 530304, 530408, 530409;
6) визнати протиправним та скасувати протокол ЦВК від 30 грудня 2020 року про результати голосування з виборів Пришибського сільського голови Кременчуцького району Полтавської області в єдиному одномандатному виборчому окрузі.
Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважаємо, що до виключної підсудності Верховного Суду як суду першої інстанції належить позовна вимога лише в частині, що стосується визнання протиправним та скасування протоколу ЦВК від 30 грудня 2020 року про результати голосування з виборів Пришибського сільського голови Кременчуцького району Полтавської області в єдиному одномандатному виборчому окрузі.
Вважаємо необхідними наголосити, що позовні вимоги стосовно інших дій та рішень ЦВК від 30 грудня 2020 року, які стосуються організації та проведення процедури повторного підрахунку голосів виборців та окремих виборчих дільницях на виборах Пришибського сільського голови Кременчуцького району Полтавської області в єдиному одномандатному виборчому окрузі, до підсудності Верховного Суду як суду першої інстанції нормами КАС не віднесено.
Так, відповідно до частини першої статті 172 КАС в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Водночас відповідно до частини п`ятої цієї статті не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.
Пунктом 6 частини четвертої статті 169 КАС передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).
За частиною шостою статті 172 КАС суд вправі за клопотанням учасника або з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства. 
Отже, визначальною умовою для роз`єднання позовних вимог є та обставина, що таке роз`єднання сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.
Зазначений припис спрямований на те, щоб суб`єкт правовідносин міг з дотриманням принципів адміністративного судочинства і конкретних обставин скористатися правом на судовий захист.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС).
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що суд вправі з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження для забезпечення виконання завдань адміністративного судочинства, тобто, зокрема, для своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Проте таке роз`єднання може мати місце лише у тому випадку, якщо кожна з виділених вимог може бути предметом розгляду у тому суді, який роз`єднав позовні вимоги.
Указаному кореспондує припис абзацу другого частини шостої статті 172 КАС, згідно з яким розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.
КАС імперативно врегульовує питання підсудності адміністративних справ, установлюючи певні категорії справ, які можуть розглядатися Верховним Судом як судом першої інстанції та не підлягають розгляду іншими адміністративними судами у разі об`єднання у позові вимог, що хоча і пов`язані між собою, але їх розгляд віднесено до підсудності інших адміністративних судів як судів першої інстанції.
На наше переконання, Велика Палата Верховного Суду мала оцінити, чи не є свавільними встановлені у КАС та застосовані Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду обмеження права позивача на звернення до суду, чи переслідує таке обмеження легітимну мету, чи не порушується пропорційність між метою, яка переслідується, та встановленим обмеженням.
З огляду на приписи ВКі КАС право позивачки на доступ до суду для оскарження означених у позовній заяві дій та рішень ЦВК не є абсолютним. Це право підлягає дозволеним КАС обмеженням, зокрема, щодо умов прийняття позовної заяви. Однак такі обмеження не можуть суперечити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.
Водночас більшість суддів Великої Палати Верхоаного Суду при розгляді апеляційної скаги адвоката Близнюка І. В. в інтересах ОСОБА_1 , проаналізувавши положення статей 18, 19 Закону № 1932-IV та статей 125, 127, 205, 268, 278 ВК, помилково дійшла висновку, що ЦВК встановлює результати виборів Президента України та народних депутатів України, користуючись при цьому повноваженнями, передбаченими ВК саме для ЦВК. 
При цьому, з нашої точки зору, не правильно зазначили, що переймаючи на себе повноваження територіальної виборчої комісії у виборах сільського/селищного голови, ЦВК здійснює не безпосередні повноваження виборчої комісії, а контрольні повноваження щодо дій/рішення/бездіяльності відповідної територіальної виборчої комісії.
За змістом статті 1 Закону № 1932-IV ЦВК є колегіальним державним органом, який наділений повноваженнями щодо організації підготовки і проведення виборів депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, всеукраїнського і місцевих референдумів в порядку та в межах, встановлених цим та іншими законами України. Комісія здійснює контроль за діяльністю та консультативно-методичне забезпечення виборчих комісій, які утворюються для організації підготовки та проведення виборів депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, та комісій з місцевих референдумів.
ЦВК в межах повноважень, визначних частиною першою статті 2, статтями 16, 17 Закону № 1932-IV, забезпечує дотримання передбачених Конституцією України та законами України принципів і засад виборчого процесу, реалізацію виборчих прав громадян України, однакове застосування законодавства України про вибори на всій території України, здійснює контроль за додержанням вимог законодавства України про вибори, приймає роз`яснення і рекомендації з питань застосування законодавства України про вибори.
Вважаємо за необхідне наголосити, що 19 грудня 2019 року Верховною Радою України прийнято ВК і він набрав чинності з 1 січня 2020 року, тобто його ухвалено у часі пізніше, ніж Закон № 1932-IV і саме ВК є спеціальним нормативно-правовим актом, відповідно до положень якого здійснювалася організація підготовки та проведення чергових та перших місцевих виборів 25 жовтня 2020 року. Кодекс визначає гарантії права громадян на участь у виборах, регулює підготовку та проведення виборів Президента України, народних депутатів України, депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, сільських, селищних, міських, районних у містах рад, сільських, селищних, міських голів.
Відповідно до частини першої статті 20 ВК виборчий процес - це здійснення протягом встановленого цим Кодексом періоду часу суб`єктами, визначеними статтею 22 цього Кодексу, виборчих процедур, пов`язаних із підготовкою і проведенням відповідних виборів, встановленням та офіційним оголошенням (офіційним оприлюдненням) їх результатів.
Згідно із частиною першою статті 196 ВК виборчий процес місцевих виборів включає такі етапи: 1) утворення виборчих округів; 2) утворення дільничних виборчих комісій; 3) складання списків виборців, їх перевірка та уточнення;               4) висування та реєстрація кандидатів; 5) проведення передвиборної агітації;          6) голосування у день виборів; 7) підрахунок голосів виборців, установлення підсумків голосування і результатів місцевих виборів.
Отже, законодавець розмежував такі етапи виборчого процесу місцевих виборів, як порядок підрахунку голосів виборців, встановлення підсумків голосування та встановлення результатів голосування.
Частиною другою статті 33, пунктом 1 частини першої статті 202 ВК передбачено, що ЦВК є виборчою комісією вищого рівня для всіх виборчих комісій з усіх місцевих виборів.
Повноваження ЦВК щодо організації підготовки та проведення місцевих виборів визначено статтями 17, 21 Закону № 1932-IV та статтею 205 ВК. 
Так, відповідно до пункту 5 частини першої статті 205 ВК ЦВК може з власної ініціативи у разі прийняття територіальною виборчою комісією незаконного рішення або її бездіяльності скасувати таке рішення та/або прийняти відповідне рішення.
Рішення виборчої комісії, що суперечить законодавству України або прийнято з перевищенням її повноважень, може бути скасовано виборчою комісією вищого рівня або судом. У такому разі виборча комісія вищого рівня має право прийняти рішення по суті питання (частина п`ятнадцята статті 36 ВК).
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 205 ВК у разі невиконання відповідною територіальною виборчою комісією вимог цього Кодексу щодо встановлення в порядку та строки, визначені цим Кодексом, результатів відповідних місцевих виборів ЦВК встановлює результати таких місцевих виборів. 
На наше переконання, саме ЦВК, за виниклої ситуації з виборів Пришибського сільського голови Кременчуцького району Полтавської області в єдиному одномандатному виборчому окрузі, встановлювала результати виборів, а більшість суддів Великої Палати Верховного Суду не коректно зазначили, що ЦВК перейняла на себе повноваження територіальної виборчої комісії. Такого визначення, зокрема, і стаття 205 ВК не передбачає.
Крім того, вважаємо за необхідне зазначити, що порядок підрахунку голосів на виборчій дільниці, встановлення підсумків голосування на місцевих виборах та встановлення результатів голосування з виборів депутатів сільської, селищної, міської ради (територіальної громади з кількістю виборців до 10 тисяч), з виборів сільського, селищного, міського голови регламентовано статтями 250-268 ВК, відповідно до положень якого встановлення результатів місцевих виборів є сукупністю послідовних, взаємопов`язаних дій відповідних виборчих комісій, які підлягають реалізації за визначеною цим Кодексом процедурою та встановлені ним строки.
За вимогами статті 255 ВК протоколи про підсумки голосування з виборів сільського, селищного, міського (міста без районного поділу) голови територіальною виборчою комісією, що встановлює результати виборів, не складаються. Протокол про результати виборів складається в такому разі безпосередньо на підставі протоколів дільничних виборчих комісій про підрахунок голосів виборців з відповідних місцевих виборів.
При цьому зауважуємо, що порядок підрахунку голосів виборців на виборчих дільницях і повторного підрахунку голосів виборців на виборчих дільницях, а також порядок складання відповідних протоколів визначено статтями 250, 251, 254 ВК, а статтею 268 цього Кодексу визначено порядок встановлення результатів голосування з виборів депутатів сільської, селищної, міської ради (територіальної громади з кількістю виборців до 10 тисяч), з виборів сільського, селищного, міського голови.
Також необхідно зазначити, що частиною шостою статті 37 ВК визначено, що виборча комісія складає акти та протоколи. Протокол комісії встановлює підсумки певних дій, виконаних комісією.
Водночас ЦВК постановою від 4 жовтня 2020 № 341 затвердила форми протоколів територіальних виборчих комісій про підсумки голосування та результати виборів (голосування) депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у місті, сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів.
Рішення, дії чи бездіяльність, що стосуються виборчого процесу, можуть бути оскаржені до суду або до виборчої комісії. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності, що стосуються виборчого процесу, до суду, а також розгляд та вирішення справ судом здійснюються в порядку, визначеному КАС (частини перша, друга статті 63 ВК).
Відповідно до вимог статті 64 ВК суб`єкт виборчого процесу може оскаржити рішення, дії чи бездіяльність, що стосуються виборчого процесу, до суду в порядку, встановленому КАС. У разі скасування судом рішення виборчої комісії, у тому числі з питання визнання голосування на виборчій дільниці недійсним, встановлення підсумків голосування та результатів виборів, рішення з цього питання приймає виборча комісія, рішення якої було скасовано, або відповідна виборча комісія вищого рівня на підставі рішення суду. При цьому, якщо рішення не було скасовано з формальних підстав, виборча комісія не може прийняти рішення, яке по суті повторює скасоване рішення.
При цьому вважаємо за необхідне повторно звернути увагу на те, що частина третя статті 273 КАС передбачає оскарження до Верховного Суду як суду першої інстанції рішення, дії або бездіяльність ЦВК щодо встановлення нею результатів виборів.
Також вважаємо за необхідне констатувати, що протоколом від 30 грудня          2020 року ЦВК встановила результати голосування виборів Пришибського сільського голови Кременчуцького району Полтавської області в єдиному одномандатному виборчому окрузі та кандидата на посаду сільського голови, який набрав найбільшу кількість голосів виборців у цьому окрузі.
Водночас вважаємо обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що дії та рішення ЦВК, які стосуються організації та проведення процедури повторного підрахунку голосів виборців на окремих виборчих дільницях на виборах Пришибського сільського голови Кременчуцького району Полтавської області     25 жовтня 2020 року, не є встановленням результатів виборів у розумінні ВК. 
Згідно з принципом правової визначеності позивач має знати наслідки об`єднання ним кількох позовних вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам, для яких Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у такому поєднанні не є судом, встановленим законом.
Таким чином, на нашу думу, метою обмеження Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду права ОСОБА_1 було забезпечення дотримання цим судом вимог процесуального закону щодо розгляду справи належним судом задля ефективного виконання завдання адміністративного судочинства, визначеного КАС.
Оскільки внаслідок власних помилок і допущених порушень норм процесуального права позивачка об`єднала в одному позові вимоги, які у такому поєднанні не підсудні Касаційному адміністративному суду у складі Верховного Суду, то жодне розумне очікування на розгляд такого позову у ОСОБА_1 виникнути не могло. 
Однак, на наше переконання, Велика Палата Верховного Суду дійшла помилкового висновку, що у цій справі позов було подано з порушенням правил виключної підсудності, і усі позовні вимоги у цій справі мають розглядатися апеляційним адміністративним судом в апеляційному окрузі, що включає місто Київ.
Вважаємо, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в ухвалі від 3 січня 2021 року дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви на підставі пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС, оскільки застосування частини шостої статті 172 КАС було у ситуації позивачів неможливим через непідсудність однієї з позовних вимог Касаційному адміністративному суду у складі Верховного Суду.
Висновки 
З огляду на викладене вважаємо, що Велика Палата Верховного Суду повинна була апеляційну скаргу адвоката Близнюка Ігоря Володимировича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 3 січня 2021 року - без змін.
 
Судді Великої Палати Верховного Суду:                            О. Б. Прокопенко
 
                                                                                                      В. В. Британчук
 
                                                                                                      Ж. М. Єленіна