Справа № 462/5342/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Постигач О.Б. 
Провадження № 33/811/1444/20                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі:
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Гординського Михайла Васильовича на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 22 вересня 2020 року, –

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.
Також постановлено стягнути із ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору.
Згідно постанови судді, ОСОБА_1 22 серпня 2020 року о 18.10 год. у м. Львові по вул. Городоцькій, 319А керував транспортним засобом HONDA LEAF н.з. Б/Н з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.
В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 – адвокат Гординський М.В. покликається на те, що рішення суду не відповідає вимогам законодавства та матеріалам справи. Зазначає, що суд не вжив заходів для допиту свідків, з`ясування всіх обставин справи у їх сукупності, не встановив зміст ймовірного правопорушення, не витребував та не оглянув відеозапис події, не надав належної оцінки іншим беззаперечним доказам, які свідчать про невинуватість ОСОБА_1 . Вважає, що наявні у матеріалах справи докази не є належними, а тому не свідчать про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Звертає увагу на порушення працівниками поліції вимог КУпАП, Конституції України, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Покликається на відсутність норм, щодо керування автомобілем чи іншим наземним транспортом у діючому тексті ст. 130 КУпАП, а також наявність ст. 286-1 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність, однак не може бути застосована до ОСОБА_2 , оскільки посилює відповідальність, а норма КУпАП не може бути застосована, оскільки така відповідальність скасована.
Просить скасувати постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 22 вересня 2020 року та закрити провадження в справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення
Справа призначалась до розгляду в апеляційному суді на 13.11.2020; 01.12.2020; 23.12.2020; 13.01.2021; 22.01.2021; 10.02.2021; 19.02.2021; 03.03.2021, про що належним чином було повідомлено правопорушника та його захисників - адвокатів Гординського М.В. та Федака Р.Р., однак останні жодного разу в судові засідання не з`явились.
Сукупність вищевказаних обставин свідчить про неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_1 , оскільки згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу, сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
Неявку в судові засідання в поєднанні з неодноразовими клопотаннями про відкладення розгляду справи суд розцінює як зловживання передбаченими законодавством правами, оскільки така процесуальна поведінка перешкоджає суду правильно та своєчасного розглянути справу про адміністративне правопорушення і прийняти рішення, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності учасників судового провадження.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що слід поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника правопорушника  ОСОБА_1  – адвоката Гординського М.В. задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, дотримавшись вищезазначених вимог закону, об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній.
Так, відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Диспозицією ст. 130 КУпАП, окрім іншого, передбачено настання адміністративної відповідальності особи як за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відмова від огляду на стан сп`яніння є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи №462/5342/20, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 067500 від 22 серпня 2020 року; відеоматеріалами події; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та іншими наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Підстави, які б давали можливість суду апеляційної інстанції вважати їх сумнівними та неправдивими, відсутні.
Крім цього, дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
При цьому, апеляційним судом враховується також і те, що правопорушник ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував.
Що стосується покликання захисника правопорушника – адвоката Гординського М.В. на відсутність норм, щодо керування автомобілем чи іншим наземним транспортом у діючому тексті ст. 130 КУпАП, а також наявність ст. 286-1 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність, то таке апеляційний суд до уваги не бере, виходячи з наступного.
Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Після набрання чинності зазначеного вище закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, виключено з ч.1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння – відтак відновлена адміністративна відповідальність за ці дії; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння – відтак відбулася декриміналізація цих дій.
Оскільки ОСОБА_1 вчинив дії, які охоплюються складом адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст. 130 КУпАП після 03 липня 2020 року, а саме 22 серпня 2020 року, апеляційний суд вважає, що положення статті 130 КУпАП на момент розгляду справи діють в редакції Закону від 07 липня 2016 року № 1446-VIII, у зв`язку з чим, має бути застосований закон, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення,
Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що зазначене спростовує доводи апеляційної скарги захисника правопорушника – адвоката Гординського М.В. та приходить до висновку, що суддя районного суду підставно притягнула ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Призначене судом першої інстанції ОСОБА_1 стягнення, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.
Таким чином оскаржувана постанова є законною і підстав для її скасування та закриття провадження в справі апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, –

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Гординського М.В. – залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 22 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік – без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя     Галапац І.І.