Ухвала
12 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 154/224/20
провадження № 61-3771ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І., вирішуючи питання про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 жовтня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський, третя особа – Міністерство оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
23 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський визнати протиправною бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинського щодо не підготовки і не направлення документів та матеріалів на розгляд Комісії з контролю за розподілом житла у Збройних Силах України, зобов`язати Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинського у відповідності до вимог пунктів 3-7 розділу VIIІнструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України № 380 від 31 липня 2018 року, підготувати список надання військовослужбовцю ОСОБА_1 житлової площі для постійного проживання, який разом з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини направити до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями і стягнути судові витрати. 
Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 жовтня                  2020 року позовні вимоги задоволено. 
Ухвалено визнати протиправною бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу                     м. Володимир-Волинський щодо не підготовки і не направлення документів та матеріалів підполковника у відставці ОСОБА_1 на розгляд Комісії з контролю за розподілом житла у Збройних Силах України.
Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинського                                           у відповідності до вимог пунктів 3-7 розділу VII Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 31 серпня 2018 року № 380, підготувати список надання підполковнику у відставці ОСОБА_1 житлової площі для постійного проживання, який разом з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини направити до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Волинського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року, апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський задоволено частково. Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 жовтня                    2020 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу скасовано.
В решті рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
04 березня 2021 року Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир-Волинський подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в частині задоволення позову щодо визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19  грудня 1997 року).
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії. 
Отже, зазначена справа незначної складності не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження і не є справою, ціна позову в якій перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ,                        06 грудня 2007 року).
Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.
З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                             у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Таким чином, оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 жовтня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський, третя особа – Міністерство оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                            М. М. Русинчук
                                                                                                                       Н. О. Антоненко
В. І. Крат