ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Херсон
справа № 653/1490/20 
провадження № 22-ц/819/78/21 
                            
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого (суддя-доповідач)	Пузанової Л.В.,	
суддів:	Склярської І.В.,	
  	Чорної Т.Г.,	
секретар	Геленко А.М.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області у складі судді Берлімової Ю.Г. від 25 листопада 2020 року в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, про встановлення факту батьківства,
встановив:

У травні 2020 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в обґрунтування якої зазначила, що з 2008 року проживала із ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу.
За час спільного проживання однією сім`єю ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 – дочка ОСОБА_4 , які перебували на утриманні батька.
Запис про батька дітей у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Посилаючись на те, що ОСОБА_2 мав намір подати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання його батьком дітей, однак не вчинив відповідних дій, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, а встановлення факту батьківства їй необхідно для призначення дітям пенсії у зв`язку із втратою годувальника, заявник просила суд встановити факт батьківства ОСОБА_2 щодо сина ОСОБА_5 та дочки ОСОБА_6 .
Ухвалою суду від 25 листопада 2020 року заяву залишено без розгляду на підставі частини шостої статті 294 ЦПК України (під час розгляду справи виник спір про право).
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, зазначаючи, що висновки суду про наявність спору про право не відповідають обставинам справи, наданим доказам та зроблені без врахування наведеної нею у заяві мети встановлення відповідного факту, а також предмета її вимог, який не передбачає в подальшому вирішення спору про право.
Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив. 
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Висновки суду мотивовано тим, що встановлення факту батьківства ОСОБА_2 , який помер, щодо неповнолітніх дітей може вплинути на спадкові права та обов`язки його дочки ОСОБА_7 , яка прийняла спадщину, що свідчить про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у позовному провадженні.
З огляду на зміст поданої ОСОБА_1 заяви про встановлення факту батьківства та на зміст доданих до неї документів порушене заявником питання стосується батьківства ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та який не перебував у шлюбі з нею як з матір`ю дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Запис про батька цих дітей у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.
Відповідно до положень статті 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.
Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.
Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина шоста статті 294 ЦПК України).
За загальним правилом окреме провадження- це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
ОСОБА_1 зазначила, що метою встановлення факту батьківства щодо її неповнолітніх дітей є призначення їм пенсії у зв`язку із втратою годувальника.
Разом з тим із отриманої судом першої інстанції інформації слідує, що приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області Бернацькою Н.Г. до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 заведена спадкова справа, згідно із якою спадщину в установлений законом строк прийняла його дочка - ОСОБА_8 , а мати спадкодавця- ОСОБА_9 відмовилась від прийняття спадщини на користь дочки померлого- ОСОБА_8 .
Отже, враховуючи, що встановлення факту батьківства у спірних правовідносинах зачіпає інтереси спадкоємців померлого, оскільки розширює їх коло, зменшуючи таким чином частку кожного у спадковому майні, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що порушене заявником питання підлягає вирішенню в порядку позовного, а не окремого, провадження.
Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі та як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.
Зокрема, доводи скаржника про те, що мета, з якою вона пов`язує необхідність встановлення факту батьківства не має передумовою вирішення спору щодо наявного у дітей права на отримання пенсійного забезпечення, колегія суддів до уваги не приймає, так як зазначений факт має правове значення як для охорони прав та інтересів неповнолітніх дітей (заявника) внаслідок втрати годувальника, так і для охорони їхніх прав як спадкоємців померлої особи ( ОСОБА_2 ), які не належать до неоспорюваних прав.
В решта частині апеляційна скарга містить доводи щодо обґрунтованості заявлених нею вимог, які не підлягають дослідженню судом апеляційної інстанції, оскільки не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а стосуються обставин, що можуть бути встановленими лише у позовному провадженні.
З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 379 ЦПК України, суд
постановив: 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2020 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Головуючий                              Л. В. Пузанова

Судді:                                                                І. В. Склярська

                         Т. Г. Чорна

Повний текст постанови складено 28 січня 2021 року

Суддя Л. В. Пузанова