Ухвала
Іменем України

01 лютого 2021 року
м. Київ       
 
справа № 1-2113/68/2012
провадження № 51-5608зно18
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4  про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від  11 жовтня 2016 року щодо нього,
 
встановив:
 
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від  11 жовтня 2016 року залишив без зміни вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 листопада 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від  01 березня 2016 року щодо ОСОБА_4  
 
26 січня 2020 року до Верховного Суду надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 жовтня 2016 рокуза нововиявленими обставинами.

 
 
Відповідно до положень ч. 2 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі — КПК) нововиявленими обставинами визнаються: 
 
- штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
 
- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
 
- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
 
Отже, нововиявлені обставини – це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду під час прийняття судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.
 
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, яке переглядається.
 
За змістом наведених норм процесуального закону, роль суду в ході перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення. Однак суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених обставин, у тому числі шляхом дачі відповідних судових доручень, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.
 
Як встановлено зі змісту заяви засудженого, він не погоджується з прийнятим щодо нього судовим рішенням, стверджує, що кримінальна справа стосовно нього Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ розглянута незаконним складом суду, оскільки судді ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не приймали присягу судді в державі Україна й не мали права здійснювати правосуддя. Також вказує, що кримінальну справу Суд розглянув без участі його захисника, чим порушив право на захист, оскільки участь захисника при розгляді справ щодо особливо тяжких злочинів є обов`язковою (ст. 52 КПК). Крім цього,  ОСОБА_4 посилається на відсутність аудіозапису судового процесу суду касаційної інстанції. 
 
Так, відповідно до ст. 10 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-XII «Про статус суддів» вперше обраний суддя в урочистій обстановці приймає присягу. Вказаною нормою не передбачено повторної присяги суддів, які її прийняли до прийняття вказаного закону. Крім того, відповідно до п. 12 Перехідних положень Конституції України від 28 червня 1996 року судді всіх судів України, обрані чи призначені до дня набуття чинності Конституцією, продовжують здійснювати свої повноваження згідно з чинним законодавством до закінчення строку, на який вони обрані чи призначені.
 
Крім того, до набрання чинності вищезгаданим Законом, яким було передбачено прийняття присяги вперше обраним суддею та визначено зміст такої присяги, раніше обрані судді до присяги не приводились з огляду на відсутність такої вимоги у зазначеному Законі та принцип незворотності закону в часі.
 
Судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які брали участь у перегляді вироку щодо ОСОБА_4 , були обрані до дня набуття чинності Конституцією України і здійснювали свої повноваження відповідно до вказаних вимог Конституції України.
 
Тому підстави стверджувати про незаконність складу колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на що вказує засуджений, відсутні.
 
Інша обставина, яка на думку ОСОБА_4 , є нововиявленою – порушення права на захист, як він вважає, допущене Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справпід час перегляду вироку щодо нього, не є нововиявленою обставиною в розумінні ст. 459 КПК.
 
Так, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справпереглянув кримінальну справу щодо ОСОБА_4 у касаційному порядку відповідно до чинних на той час вимог кримінально-процесуального закону.
 
Стаття 45 КПК (у редакції КПК 1960 року) не передбачала обов`язкової участі захисника у суді касаційної інстанції, однак засуджений необґрунтовано стверджує про протилежне.
 
Крім цього, виходячи зі змісту оскаржуваної ухвали від 11 жовтня 2016 року,Суд роз`яснив засудженому ОСОБА_4 право мати в судовому засіданні захисника, проте він наполягав на проведенні касаційного розгляду без участі захисника, при цьому була з`ясована думка прокурора, яка вважала за можливе здійснювати касаційний розгляд за відсутності захисника засудженого, оскільки це не суперечило вимогам КПК (у редакції 1960 року). 
 
Посилання ОСОБА_4 на відсутність аудіозапису судового процесу суду касаційної інстанції не є прийнятними, оскільки відповідно до положень статей 84, 87 КПК (у редакції 1960 року) ведення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та протоколу в судовому засіданні касаційного суду не було обов`язковим.
 
Таким чином, зазначені в заяві ОСОБА_4 обставини не є нововиявленими в розумінні положень ч. 2 ст. 459 КПК, ніяким чином не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні та не мають істотне значення для розгляду справи.
 
Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, відповідно до якого остаточне рішення суду не піддається сумніву. Він передбачає повагу до остаточності судових рішень і наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто для нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.
 
Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого і неспростовного характеру.
 
Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 лютого 2020 року у справі № 522/14170/17 положення ч. 2 ст. 464 КПК стосовно того, що «суддя, суд вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами», слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.
 
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається у заяві засуджений ОСОБА_4 , не є підставами для відкриття кримінального провадження за його заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 жовтня 2016 року за нововиявленими обставинами, а тому у відкритті кримінального провадження слід відмовити.
 
Керуючись ст. 464 КПК, Верховний Суд 
 
постановив:
 
Відмовити у відкритті кримінального провадження за заявою засудженого ОСОБА_4 щодо перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 жовтня 2016 року за нововиявленими обставинами. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                           ОСОБА_3