СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2021 р.                                                            Справа № 922/2951/20  
Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А. , суддя  Дучал Н.М. 
при секретарі Мальченко О.О. 
за участю представників сторін:
позивача – Денисенко С.О.
1-го відповідача – Тищенко А.В.
2-го відповідача – Щербак Н.Б.
розглянувши апеляційну скаргу ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (вх.№497Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 27.01.2021 у справі №922/2951/20, повний текст якої складено та підписано 28.01.2021 колегією суддів у складі: головуючий суддя  Г.І. Сальнікова, суддя І.П. Жигалкін, суддя  В.В. Рильова у приміщенні господарського суду Харківської області 
за позовом  ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ
до  1). КП "Центральний парк культури та відпочинку імені М. Горького", м. Харків 
      2). КП "Харківський метрополітен", м. Харків
про стягнення 6    560 797,62 євро та 52 768 160,49 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.01.2021 у справі № 922/2951/20 задоволено клопотання комунального підприємства "Центральний парк культури та відпочинку імені М. Горького" про призначення економічної експертизи (вх. № 2059 від 27.01.2021). Призначено судову економічну експертизу по справі № 922/2951/20. Проведення експертизи доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса. На вирішення експерта поставлено такі питання:
- Чи підтверджується документально та арифметично розрахунок суми заборгованості КП “Центральний парк культури та відпочинку ім. М. Горького” у гривні та євро за кредитним договором про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № К-03-2/553 від 17.06.2011 р. наданий позивачем?
- Чи підтверджується документально та арифметично розрахунок суми заборгованості КП “Центральний парк культури та відпочинку ім. М. Горького” по процентам у гривні та євро за кредитним договором про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № К-03-2/553 від 17.06.2011 р. наданий позивачем?
- Чи підтверджується документально та арифметично розрахунок пені, яку має сплатити КП “Центральний парк культури та відпочинку ім. М. Горького” за кредитним договором про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № К-03-2/553 від 17.06.2011 р. у євро та у гривні наданий позивачем?
- Чи підтверджується документально та арифметично розрахунок суми заборгованості КП “Центральний парк культури та відпочинку ім. М. Горького” у гривні та євро з урахуванням індексу інфляції за кредитним договором про відкриття мультивалютною невідновлювальної кредитної лінії № К-03-2/553 від 17.06.2011 р. наданий позивачем?
Попереджено судового експерта, який буде давати експертний висновок, про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України. Витрати на проведення експертизи покладено на комунальне підприємство "Центральний парк культури та відпочинку імені М. Горького" (61023, м. Харків, вул. Сумська, буд. 81, код ЄДРПОУ 02220763). Запропоновано судовому експерту реалізувати надане йому статтею 13 Закону України "Про судову експертизу" право щодо зазначення в експертному висновку фактів, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання. Звернуто увагу, що відповідно до частини 7 статті 99 Господарського процесуального кодексу України призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів. 
Провадження по справі зупинено.

ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" із вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 27.01.2021 у справі № 922/2951/20. Судові витрати покласти на відповідачів.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що наявність помилок в розрахунках, значного загального розміру арифметичних розрахунків та значного обсягу документів, які мають підтверджувати розрахунки та існування складності подальшого дослідження  та аналізу правомірності складеного позивачем розрахунку, не є підставами в розумінні ст. 99 ГПК України для призначення експертизи щодо документального та арифметичного підтвердження розрахунку заборгованості. Також, апелянт зазначає, що поставлені судом в оскаржуваній ухвалі питання спрямовані не на встановлення даних, що входять до предмету доказування у справі, а на вирішення правових питань, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою, встановлено строк для подання відзивів, призначено справу до розгляду на 11.03.2021.
05.03.2021 через канцелярію Східного апеляційного господарського суду від генерального директора КП "Харківський метрополітен" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти апеляційної скарги заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду – без змін.
09.03.2021 через канцелярію Східного апеляційного господарського суду від представника КП "Центральний парк культури та відпочинку імені М. Горького" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він також проти апеляційної скарги заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду – без змін.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзивах на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів встановила наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, до господарського суду Харківської області ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (позивач) подано позовну заяву до: 1. Комунального підприємства "Центральний парк культури та відпочинку імені М. Горького" (відповідач 1), 2. Комунального підприємства "Харківський метрополітен" (відповідач 2), згідно вимог якої, позивач просив стягнути солідарно з КП “Центральний парк культури та відпочинку імені М. Горького” та з КП “Харківський метрополітен” на користь ПАТ “Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк” заборгованість за кредитним договором про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № К-03-2/553 від 17.06.2011 в сумі 6560797,62 евро та 52768160,49 грн.
27.01.2021 через загальний відділ діловодства суду від КП "Центральний парк культури та відпочинку імені М. Горького" (відповідача 1) надійшло клопотання про призначення економічної експертизи (вх. № 2059).
В обґрунтування клопотання зазначає про те, що змістовний аналіз додатків до позовної заяви наданих позивачем, у яких приводиться розрахунок заборгованості позичальника за тілом кредиту та процентами, а також розмір пені, вказує на численні суперечності у цих розрахунках та протиріччя даних зазначених у них один одному. Так, відповідачем 1 зазначено, що у договорі про внесення змін та доповнень № К-03-2/553-030 до кредитного договору, який було підписано сторонами 03.07.2018  сторони погодили конкретні суми процентів річних як у євро так і у гривні, а також графік їх погашення позичальником. Загальна сума процентів, які мав сплатити позичальник у період з 01.10.2018 по 17.06.2020 у євро була зафіксована сторонами на рівні 837283 євро 86 центів. В той же час, у довідці про розрахунок заборгованості з процентів та у позові банком наведена сума нарахованих процентів по кредиту у розмірі 1 222 759, 39 ЄВРО, що на 393671,89 євро є більшим від того розміру, що наведений у Договорі про внесення змін та доповнень № К-03-2/553-030 до кредитного договору. Теж саме стосується і нарахування процентів у гривні. У відповідності до договору про внесення змін та доповнень № К-03-2/553-030 до кредитного договору у період з 01.10.2018 по 17.06.2020 позичальник мав сплатити у гривнях 10877947,6 грн. При цьому, сума нарахованих Банком у довідці процентів річних у гривні за цей період склала 15 681 849,97 грн. Також, відповідачем 1 наголошено, що довідка щодо розрахунку заборгованості по кредиту та довідка щодо розрахунку заборгованості по процентам за кредитом мають суттєві різниці у цифрових показниках. Так наприклад, зовсім не корелюються за змістом графа довідки про сумі заборгованості у євро - “Винесення на прострочку” із графою довідки заборгованості по відсоткам у євро - “сума простроченого кредиту”, хоча за змістом вони мають бути ідентичними. Дані у інших графах вказаних довідок також суттєво відрізняються. Окрім того, відповідачем 1 наголошено, що довідки із обрахунку пені за прострочення зобов`язань із повернення основної суми кредиту та не сплати процентів річних (плати за кредиту) також є необґрунтованими, а цифри простроченої заборгованості на які Банком нараховувалась пеня, наведені в них, не співпадають із сумами простроченої заборгованості наведеними в інших довідках наданих Банком. Так наприклад, дані наведені Банком у довідці - розрахунок заборгованості по процентам у графі “сума несплачених процентів” жодним чином не корелюються із даними наведеними у табличці з приводу обрахунку пені. До того ж, розмір пені по тілу кредиту та за процентами наведений позивачем у позовній заяві не співпадає із тим, що наведений ним же у вимозі про сплату заборгованості від 15.07.2020. У вимозі розмір пені по кредиту складає 1868248,97 грн, а у позовній заяві становить вже 2053519,91 грн, тоді, як вбачається із тексту вимоги та позовної заяви розрахунок і там і там проводився станом на 15.07.2020. Це стосується також і розміру пені на відсотки по кредиту. Враховуючи наведене, відповідачем 1 наголошено, що зазначені ним обставини свідчать на велику імовірність наявності помилок позивача у власних розрахунках в частині обчислення суми заборгованості за тілом кредиту, нарахування процентів за кредитом та пені. Відповідач 1 у свою чергу через необхідність проведення дуже великої кількості специфічних арифметичних розрахунків та через відсутність у нього у штаті відповідного фахівця-економіста в частині саме фінансово-кредитних операцій, не може надати власний контррозрахунок заборгованості із процентів за кредитом, пені та інфляційних витрат. При цьому, кредитні відносини між сторонами тривали досить значний проміжок часу, а саме з 2011 року. За цей період сторонами проведено значний об`єм розрахунків один з одним. 
З метою ухвалення об`єктивного та змістовного рішення по справі та достеменного визначення суми заборгованості, враховуючи необхідність з`ясування судом документального та арифметичного підтвердження здійснення кожного із розрахунків, що явно виходить за рамки звичайних арифметичних операцій, відповідач 1 просив задовольнити клопотання та призначити у справі судову економічну експертизу.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.01.2021 у справі № 922/2951/20 задоволено клопотання комунального підприємства "Центральний парк культури та відпочинку імені М. Горького" про призначення економічної експертизи (вх. № 2059 від 27.01.2021). Призначено судову економічну експертизу по справі № 922/2951/20. Проведення експертизи доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса. На вирішення експерта поставлено такі питання:
- Чи підтверджується документально та арифметично розрахунок суми заборгованості КП “Центральний парк культури та відпочинку ім. М. Горького” у гривні та євро за кредитним договором про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № К-03-2/553 від 17.06.2011 р. наданий позивачем?
- Чи підтверджується документально та арифметично розрахунок суми заборгованості КП “Центральний парк культури та відпочинку ім. М. Горького” по процентам у гривні та євро за кредитним договором про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № К-03-2/553 від 17.06.2011 р. наданий позивачем?
- Чи підтверджується документально та арифметично розрахунок пені, яку має сплатити КП “Центральний парк культури та відпочинку ім. М. Горького” за кредитним договором про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № К-03-2/553 від 17.06.2011 р. у євро та у гривні наданий позивачем?
- Чи підтверджується документально та арифметично розрахунок суми заборгованості КП “Центральний парк культури та відпочинку ім. М. Горького” у гривні та євро з урахуванням індексу інфляції за кредитним договором про відкриття мультивалютною невідновлювальної кредитної лінії № К-03-2/553 від 17.06.2011 р. наданий позивачем?
Попереджено судового експерта, який буде давати експертний висновок, про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України. Витрати на проведення експертизи покладено на комунальне підприємство "Центральний парк культури та відпочинку імені М. Горького" (61023, м. Харків, вул. Сумська, буд. 81, код ЄДРПОУ 02220763). Запропоновано судовому експерту реалізувати надане йому статтею 13 Закону України "Про судову експертизу" право щодо зазначення в експертному висновку фактів, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання. Звернуто увагу, що відповідно до частини 7 статті 99 Господарського процесуального кодексу України призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів. 
Провадження по справі зупинено.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про задоволення клопотання про призначення експертизи, зважаючи на наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 1  ст. 228 Господарського процесуального кодексу України  суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.
Згідно з п. 6 ч. 1  ст. 229 Господарського процесуального кодексу України  провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 2 частини першої  статті 228 цього Кодексу  - на час проведення експертизи.
Згідно ч. 1  ст. 100 Господарського процесуального кодексу України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Відповідно до ч. 1  ст. 99 Господарського процесуального кодексу України  суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Згідно зі  ст. 1 Закону України "Про судову експертизу"  судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Відповідно до ч. 2  ст. 98 Господарського процесуального кодексу України  предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Відповідно до ч. 1  ст. 100 Господарського процесуального кодексу України  про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Отже, призначення судом судової експертизи має місце у випадку необхідності у спеціальних знаннях, якими не володіє суд, та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмета доказування, без її призначення та є правом, а не обов`язком суду.
Колегія суддів зазначає, що основними завданнями судово-економічної експертизи, зокрема, є: визначення документальної обґрунтованості та аналізу реальності розрахунків з дебіторами і кредиторами.
Як свідчать матеріали справи, предметом позовних вимог є стягнення з КП “Центральний парк культури та відпочинку імені М. Горького” та з КП “Харківський метрополітен” на користь ПАТ “Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк” заборгованість за кредитним договором про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № К-03-2/553 від 17.06.2011 в сумі 6560797,62 евро та 52768160,49 грн.
З ухвали суду першої інстанції вбачається, що на вирішення економічної  експертизи судом поставлені питання щодо документального та арифметичного підтвердження розрахунків сум заборгованості, процентів, пені, індексу інфляції за кредитним договором.
Відповідно до ч. 1, 2  ст. 13 Господарського процесуального кодексу України  судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (  ст. 74 Господарського процесуального кодексу України  ).
Згідно з ч. 1  ст. 76 Господарського процесуального кодексу України  належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1  ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).
Частиною першою  статті 91 Господарського процесуального кодексу України  передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
При цьому, слід зазначити, що доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.
Обов`язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.
Судом встановлено, що відповідач 1 заперечує щодо правильності проведених позивачем нарахувань.
Як вбачається з тексту оскаржуваної ухвали судом першої інстанції зазначено про те, що враховуючи предмет та підстави заявленого позову, складність справи з огляду на значну ціну позову, неточності та неспівпадіння у розрахунках позивача, про які неодноразово наголошував відповідач 1, а також враховуючи значний загальний розмір усіх арифметичних розрахунків, що входять до предмету доказування та значний обсяг документів, які мають їх документально підтверджувати, існує складність подальшого дослідження та аналізу правомірності складеного Банком розрахунку. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, опираючись на той факт, що вивчення матеріалів справи дійсно свідчить про значну неузгодженість, а, можливо, і помилковість розрахунку позовних вимог. 
Зокрема, колегією суддів встановлено, що у договорі про внесення змін та доповнень № К-03-2/553-030 до кредитного договору, який було підписано сторонами 03.07.2018,  сторони погодили конкретні суми процентів річних як у євро так і у гривні, а також графік їх погашення позичальником. Загальна сума процентів, які мав сплатити позичальник у період з 01.10.2018 по 17.06.2020 у євро була зафіксована сторонами на рівні 837283 євро 86 центів. В той же час, у довідці про розрахунок заборгованості з процентів та у позові банком наведена сума нарахованих процентів по кредиту у розмірі 1 222 759, 39 ЄВРО, що на 393671,89 євро є більшим від того розміру, що наведений у Договорі про внесення змін та доповнень № К-03-2/553-030 до кредитного договору. Теж саме стосується і нарахування процентів у гривні. У відповідності до договору про внесення змін та доповнень № К-03-2/553-030 до кредитного договору у період з 01.10.2018 по 17.06.2020 позичальник мав сплатити у гривнях 10877947,6 грн. При цьому, сума нарахованих Банком у довідці процентів річних у гривні за цей період склала 15 681 849,97 грн. Теж саме стосується і нарахування процентів у гривні.
Окрім викладеного, колегія суддів звертає увагу учасників спору та експерта на ту обставину, що нарахування пені проведено у валюті (долари США), між тим нарахування пені в іноземній валюті не передбачено законодавством, в силу чого остання стягується ВИКЛЮЧНО у гривні (ВС/ВП у справі № 761/26293/16-ц від 20.03.2019). Таким чином, суми пені вимагають повторного розрахунку, що, з урахуванням великої кількості додаткових угод щодо розміру пені, різних періодів її нарахування тощо, вимагає спеціальних знань.  
В судовому засіданні представник позивача не навів колегії суддів обґрунтувань належності проведених розрахунків.  

З огляду на доводи та заперечення сторін, предмет спору у даній справі, на відсутність у суду необхідних спеціальних знань у сфері, іншій, ніж право, відсутність поданого сторонами іншого висновку експерта, задля забезпечення сторонам необхідних умов для доведення або заперечення фактичних обставин справи, з метою всебічного і об`єктивного вирішення судом спору, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності встановлення обставин, які входять до предмета доказування, зокрема, щодо фактичного розміру заборгованості відповідачів за кредитним договором про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № К-03-2/553 від 17.06.2011 в сумі 6560797,62 евро та 52768160,49 грн.
Саме експерт, як особа, що володіє спеціальними знаннями, яких позбавлений суд, може встановити обставини, якими сторони у даній справі обґрунтовують свої позиції.
У разі, коли правильність розрахунку позивача не перевірити експертним шляхом, суд фактично залишить без належної оцінки наведені учасниками провадження обставини, тобто призведе до порушення принципу всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Також колегія суддів зазначає, що при призначенні експертизи у справі на даній стадії провадження суд повинен також керуватись і положеннями приписів статей 2, 236 ГПК України, якими передбачено, що з метою забезпечення справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності та ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, на місцевий господарський суд покладено обов`язок всебічно та повно з`ясувати і дослідити обставини справи в їх сукупності, що мають значення для її вирішення по суті.
Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01.06.2006, експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Обов`язковою умовою винесення обґрунтованого рішення є дослідження обставин, які входять до предмета доказування, в даному випадку обставини щодо фактичного розміру заборгованості по тілу кредиту та по сплаті процентів за користування кредитними коштами. 
У зв`язку з викладеним, правомірним є висновок господарського суду Харківської області про наявність правових підстав для задоволення клопотання КП "Центральний парк культури та відпочинку імені М. Горького" про призначення економічної експертизи.
Доводи апеляційної скарги (які фактично відповідають доводам, викладеним у запереченнях проти клопотання про призначення експертизи, які були подані до суду першої інстанції) зводяться до переоцінки наявних у справі документів та фактичних обставин справи (яким уже була надана вірна правова оцінка місцевим господарським судом) та не спростовують висновків суду щодо наявності правових підстав для задоволення клопотання про призначення експертизи. 
Враховуючи вищевикладене, ухвала господарського суду Харківської області від 27.01.2021 у справі №922/2951/20, є такою, що прийнята з урахуванням вимог процесуального законодавства, обставин справи, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга - без задоволення.
За змістом ст.129 ГПК України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.  129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу господарського суду Харківської області від 27.01.2021 у справі № 922/2951/20 залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду Харківської області від 27.01.2021 у справі № 922/2951/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Повний тест постанови апеляційного суду складено 16.03.2021. 
Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                    М.М. Слободін

Суддя                                                                                           І.А. Шутенко  

Суддя                                                                                           Н.М. Дучал