ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року	Львів	Справа № 380/5783/20 пров. № А/857/1265/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді                                                            Обрізко І.М., 
суддів                                                                                Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,
за участю секретаря судового засідання                              Лутчин А.М.,
за участю представника позивача                                        Кіцак М.С.,
за участю представника відповідача                                        Медвідь Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року, прийняте суддею Кравців О.Р. о 17 годині 09 хвилині у місті Львові, повний текст складений 30.11.2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ЛембергМіт» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ЛембергМіт» (далі – ТОВ «ТД «ЛембергМіт») звернулося з адміністративним позовом до Галицької митниці Державної митної служби України (далі – Галицька митниця) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості №UA209000/2020/210009/1 від 16 травня 2020.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 позов задоволено.
Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивачем надано повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом (ціною договору). Наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Галицька митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а обставини, які суд вважав встановленими були недоведеними належними та допустимими доказами.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у поданих до митного оформлення рахунках-проформах від 12.05.2020 №№PEKS/53/20, PEKS/62/20, PEKS/63/20 умовами поставки вказано EXW-Rawa Mazowiecka, що не передбачає включення до фактурної вартості товару витрат на навантаження та митне очищення в країні експорту. Натомість, у фактурі №FSE-00000101/20/EKS від 15.05.2020 та у поданій до митного оформлення митній декларації умовами поставки зазначено FCA-Rawa Mazowiecka. Зазначає, що поданий до митного оформлення інвойс №FSE-00000101/20/EKS від 15.05.2020 у різних частинах заповнений різними мовами. Так, частина записів продубльовано англійською та російською (наприклад «Bayer/Покупатель»), частина – польською та російською (наприклад, «wartosc стоимость»), а деякі – лише великими літерами та однією мовою (FCA RAWA MAZOWIECKA», «КОНТРАКТ №01/IMP/TD»). За результатами розгляду всіх наданих документів митниця дійшла висновку, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору. Також зазначає, що з метою обрання методу для визначення митної вартості митницею було послідовно розглянуто можливості їх застосування. Покликається на те, що суд не зазначив на підставі яких документів дійшов висновку, що послуги митних брокерів у разі відвантаження на умовах EXW не перевищили б 0,005 Євро на кілограм товару. Крім того, покликався на те, що суд немає права досліджувати обставин, які стосуються митної вартості, які не були предметом дослідження органу доходів і зборів при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів. Оскільки заявка на перевезення вантажу №01 від 14.05.2020 та довідка про вартість транспортних витрат №15/05-1 від 15.05.2020 до митного оформлення не були надані, відповідно вони не можуть бути використані в оцінці правомірності винесення рішення про коригування митної вартості товару. Обов`язок доведення ціни товару лежить на декларанту, і саме він має довести, що ним правильно здійснено розрахунки митної вартості, в т.ч. обрано метод визначення митної вартості товарів. Натомість митний орган повинен довести обґрунтованість сумнівів. Відтак, вважає, що посадові особи митниці при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України.
Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
Під час апеляційного розгляду представник відповідача підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, покликаючись на викладені в ній доводи.
Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, покликаючись на те, що оскаржуване рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив відмовити в її задоволенні.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників справи, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТОВ «ТД «ЛембергМіт» зареєстроване як юридична особа 10.04.2018, ідентифікаційний код 42059638, основний вид економічної діяльності: 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами (а.с. 33).
12.05.2020 між Food Service Sp. Z o.o. (продавець) та ТОВ «ТД «ЛембергМіт» укладено контракт №01/IMP/TD /арк.спр.89-92/, відповідно до якого продавець продав, а покупець купує на викладених в контракті умовах продукцію, що іменується товаром. Відповідно до УКТЗЕД товаром, що поставляється на умовах цього контракту є: свинина свіжа. Охолоджена або заморожена (0203); субпродукти харчові (0206); сало свиняче (0209). Постачання товару здійснюється на умовах правил Інкотермс-2010 і вказується у супровідних документах на кожну поставку. Ціна товару встановлена в EUR за 1 кілограм продукту. Загальна сума цього контракту складає суму всіх поставок, здійснених  продавцем покупцю протягом дії цього контракту.
Також договором передбачено, що покупець надає продавцю замовлення в усній формі на кожну партію товару не пізніше ніж за 4 дні до запланованої дати поставки. Асортимент продуктів, їх кількість, ціна і терміни поставки кожної партії узгоджуються обома сторонами в фактурі-проформі на кожну партію товару.
Згідно з проформами PEKS/53/20, PEKS/62/20 та PEKS/63/20 від 12.05.2020 попередня вартість товару для покупця ТОВ «ТД «ЛембергМіт» «півтуші свинні охолоджені Е класу» у кількості 20000,00 кг вартість 1,55 EUR/кг за кожною з них становитиме 31000,00 EUR (а.с. 20).
Згідно з договором №01/TRANS/TD про надання транспортно-експедиційних послуг у міжнародному сполученні, укладеним між TIMTRANS Sp. z o.o. (експедитор) та позивачем (замовник) від 14.05.2020, замовник доручає, а експедитор бере на себе зобов`язання за плату і за рахунок замовника організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів у міжміському та міжнародному сполученні автомобільним транспортом відповідно до узгоджених сторонами заявок. Заявки узгоджені сторонами регулюють відносини між сторонами щодо кожного окремого доручення замовника.
Експедитор після доставки вантажу до пункту призначення надає замовнику рахунок до сплати. Сума, що підлягає сплаті експедитору погоджується сторонами в заявках на перевезення вантажу.
Позивач на виконання вказаного контракту придбав півтуші свинні охолоджені у кількості 20011,00 кг вартістю 1,55 EUR/кг загальною вартістю 31017,05 EUR. Факт придбання підтверджено фактурою №FSE-00000101/20/EKS від 15.05.2020. Кількість вказаного товару додатково підтверджується пакувальним листом від 15.05.2020. Якість товару підтверджено сертифікатом від 15.05.2020 та ветеринарним сертифікатом від 15.05.2020. 
Також, позивач оплату товару за усіма проформами підтвердив платіжними дорученнями в іноземній валюті або банківських металах № 21 від 13.05.2020 в сумі 62000 Євро та №22 від 15.05.2020 в сумі 31000 Євро на користь  Food Service Sp. z o.o. 
Послуги з транспортування підтверджено заявкою на перевезення вантажу від 14.05.2020 №01, CMR №602076 від 16.05.2020 та свідоцтвом про перевезення EUR.1 №0059373 від 15.05.2020, інвойсом №96 від 15.05.2020, а також довідкою про вартість транспортних витрат від 15.05.2020.
Агентом з митного оформлення 16.05.2020 подано до митного оформлення митну декларацію №UA209140/2020/041360 (а.с. 99-100). У вказаній митній декларації заявлено до митного оформлення товар – пів туші свинні охолоджені без голови 464 штуки підвішені на гаках. Маркування PL10133803WE. Виробник Food Service Sp. z o.o. за основним методом - за ціною договору в розмірі 31017,05 EUR (а.с. 74-75).
На виконання вимог ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, до вказаної декларації надано ряд документів для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення: сертифікат якості від 15.05.2020 (0003), пакувальний лист від 15.05.2020 (0271), рахунки-проформи PEKS/53/20 від 12.05.2020 (0325), PEKS/62/20 від 12.05.2020 (0325), PEKS/63/20 від 12.05.2020 (0325), рахунок-фактуру (інвойс) FSE-00000101/20/EKS від 15.05.2020 (0380), автотранспортну накладну №6020763 від 15.05.2020 (0730), міжнародний ветеринарний сертифікат №1013/124/20/01/UA від 15.05.2020 (0853), сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AN 0059373 від 15.05.2020 (d0954), банківські платіжні документи, що стосуються товару №21 від 13.05.2020 та №22 від 15.05.2020 (3001), рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №96 від 15.04.2020 (3007); зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №01/ІМР/TD від 12.05.2020 (4104), договір (контракт) про перевезення №01/TRANS/TD від 14.05.2020 (4301), інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №5460585 від 16.05.2020 (5509), копія митної декларації країни відправлення №20PL301010Е0373250 від 15.05.2020 (9610). 
Внаслідок опрацювання інформації, що містилася у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах виявлено суттєві розбіжності та відсутність документів, що підтверджують числові значення усіх складових митної вартості:
- відсутність банківських платіжних документів, які можна було б ідентифікувати із ввезеним товаром;
- відсутній документ, що відповідно до договору на перевезення визначає розмір плати за надані послуги, а саме заявка;
- умови поставки товару, наведені у визначальному щодо вартості товару документі – рахунку проформі, не відповідають умовам поставки, вказаним у інвойсі та заявленим у МД.
Також контролюючим органом розпочато процедуру консультацій із декларантом шляхом формування електронного повідомлення про необхідність надання відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (заявку); відсутній документ, що відповідно до договору на перевезення визначає розмір плати за надані послуги, а саме заявка; висновки про якісні та вартісні характеристики товарі, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини; переклади документів відповідно до вимог ст. 254 Митного кодексу України.
За результатами розгляду поданої електронної митної декларації №UA209140/2020/041360 від 16.05.2020 та доданих до неї документів, прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/210009/1 від 16.05.2020.
У цьому рішенні зазначено, що при вивченні поданих до митного оформлення документів встановлена наступна інформація, що призвела до сумнівів в правильності визначення митної вартості.
В договорі на перевезення від 14.05.2020 №01/TRANS/TD відповідно до п. 1.7 повинна бути заявка (до митного оформлення заявка не подано). В проформах поданих до митного оформлення від 12.05.2020 №PEKS/53/20, від 12.05.2020 №PEKS/62/20, від 12.05.2020 №PEKS/63/20 (умови поставки ЕXW-Rawa Mazowiecka, а фактурі від 15.05.2020 №FSE-00000101/20/EKS-FCA-Rawa Mazowitcka (не включені всі складові до митної вартості). В фактурі від 15.05.2020 №FSE-00000101/20/EKS дані виділені іншим комп`ютерним шрифтом (існують сумніви щодо автентичності даного документа).
У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару.
Відповідно до п. 3 ст. 53 Митного кодексу України запропоновано надати додаткові документи для підтвердження митної вартості:
- транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (заявку); 
- висновки про якісні та кількісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;
- переклади документів відповідно до вимог ст. 254 Митного кодексу України.
Відповідно до п. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. На вимогу органу доходів і борів декларант надавав.
У сукупності усі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару.
Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 Митного кодексу України, Галицька митниця Держмитслужби не визнає заявлену митну вартість.
Проведено консультації з декларантом згідно ст. 57 Митного кодексу України.
Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 Митного кодексу України) та методу 2б (ст. 60 Митного кодексу України), з причин відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні ) товари, методу 2в (ст. 62 Митного кодексу України) та методу 2г (ст. 63 Митного кодексу України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів.
Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували МД №UA209160/2020/003615 від 14.05.2020 та №UA209160/2020/003639 від 14.05.2020 ідентичних товарів в наближений час  оформлених до митного оформлення /арк.спр.12/.
Цього ж дня сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення  № UA209140/2020/00232 та повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів через неможливість завершення митного оформлення у зв`язку з невірно заповненими графами 12, 45, 43, 44 ВМД відповідно до Рішення про коригування митної вартості від 16.05.020 №UA209160/2020/210009/1 (порушено умови декларування, передбачені п. 1, п. 8 ст. 257 Митного кодексу України, ст. 55 Митного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України №450 від 21.05.2012). /арк.спр.13/.
Не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товару від 12.08.2019, вважаючи, що таке порушує його права, позивач звернувся за їх захистом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з наступного.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою (частина перша статті 52 Митного кодексу України).
Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частин першої-третьої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно з частинами шостою та сьомою статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
За приписами частини восьмої статті 57 Митного кодексу України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Таким чином, основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Відтак, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у правильності визначення декларантом митної вартості.
Щодо доводів апелянта про наявність розбіжностей умов поставки у рахунку-проформі та поданій для митного оформлення декларації, то такі є безпідставними з огляду на наступне.
У поданих до митного оформлення рахунках-проформах від 12.05.2020 умовами поставки вказано ЕXW-Rawa Mazowiecka, а фактурі від 15.05.2020 №FSE-00000101/20/EKS   FCA-Rawa Mazowitcka (не включені всі складові до митної вартості).
Офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС 2000/2010 року визначено, що термін EXW - Франко-завод (... назва місця) означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі і т. ін.), без здійснення митного очищення товару для експорту та завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб.
Відтак, рахунок-проформа є визначальним документом для визначення ціни товару, переданого на певних умовах, однак зауважує, що у супровідному документі, який значиться у документах є фактура від 15.05.2020, де умовами поставки визначено саме FCA-Rawa Mazowitcka. 
Вказана фактура погоджена контрагентом-продавцем згідно з відміткою на такій, вказана як супровідний документ у свідоцтві EUR.1, СMR та відповідно відображена у митній декларації.
Отже, зазначення в рахунку-проформі умов поставки інших, ніж у фактурі, датованій пізніше (15.05.2020) ніж рахунки-проформи (12.05.2020), не може свідчити про неможливість визначення складових митної вартості оцінюваних товарів, оскільки надані позивачем автотранспортні документи підтверджують факт та умови поставки.
Представник позивача також зауважив, що значної цінової різниці, при оформленні та митній очистці відвантаження поставки немає, оскільки послуги митних брокерів у разі відвантаження на умовах EXW не перевищили б - 0,005 Євро на кілограм товару. Тобто різниця в умовах поставки не є чинником який суттєво впливає на вартість товару.
Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про безпідставність покликань відповідача на наявність суперечностей у документах, сумнівів у автентичності через виділення даних у фактурі від 15.05.2020 різними мовами, оскільки представник відповідача не надав пояснень як такі фактори можуть впливати на визначення митної вартості товару поданого до митного оформлення.
Крім того, суд вважає безпідставними твердження представника відповідача про те, що позивачем не надано банківських платіжних документів, які можна було б ідентифікувати із ввезеним товаром, оскільки надані до митного оформлення платіжні документи №21 та №22 від 13.05.2020 містять відомості про контракт №01/ІМР/TD від 12.05.2020, рахунки-проформи від 12.05.2020 №PEKS/53/20, від 12.05.2020 №PEKS/62/20 (платіжне доручення №21), від 12.05.2020 №PEKS/63/20 (платіжне доручення №22).
Наявність певних незначних недоліків (технічних помилок, розбіжностей) у первинних документах, наданих на підтвердження митної вартості товару, не повинно розцінюватися як обставина, яка виключає можливість врахування таких документів для митного оформлення товарів та не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у них міститься, якщо за результатами дослідження інших даних (сукупності решти відомостей, що викладені в документах) та доказів можна достовірно визначити митну вартість товару.
Сама по собі відсутність у банківських документах посилання на інвойс чи проформу, за умови наявності вказівки на контракт та товари, які оплачуються, не є підставою для висновку щодо недостовірності наданої позивачем інформації про митну вартість товару, а у сукупності з іншими документами, що стосуються поставки оцінюваного товару, і були подані позивачем для митного контролю, дозволяють ідентифікувати платіж з оцінюваним товаром.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 серпня 2019 року у справі №810/2784/18.
Щодо доводів відповідача про необхідність надання перекладу документів відповідно до вимог ст. 254 МК України, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідачем жодним чином не обґрунтовано необхідності надання перекладу документів, не зазначено які саме документи містять дані на підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації, складені іншою мовою та потребують перекладу.
Також безпідставними є покликання відповідача щодо не надання до митного оформлення заявки та довідки про вартість транспортних витрат до митного оформлення, оскільки Митний кодекс України не визначає вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансова та/або бухгалтерські документи), а тому наданий інвойс від 15.05.2020 на суму 400,00 Євро, договір про надання транспортно-експедиційних послуг у міжнародному сполученні від 14.05.2020 є достатніми доказами понесення відповідних витрат.
Подібну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 31 січня 2018 року у справі №810/2839/17, у якій зазначено про помилковість доводів митного органу про необхідність підтвердження транспортних витрат виключно фінансовими та/або бухгалтерськими документами, і дійшов висновку про те, що довідка про транспортні витрати в даних правовідносинах є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Подані позивачем при митному оформленні відомості підтверджені документально та визначені кількісно; достовірність заявлених у при митному оформленні даних не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин купівлі-продажу відповідного товару за контрактом від 12.05.2020, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними чи за своїм змістом не відповідають дійсним обставинам, про які вказав декларант.
З огляду на викладене, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.
Безпідставними є покликання апелянта на те, що посадові особи митниці при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України, оскільки відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішеннях про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.
Також враховуючи правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 11.09.2012 у справі №21-262а12, та Верховного Суду, викладену у постанові від 30.10.2018 у справі №826/25605/15, слід звернути увагу, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Водночас відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Такої правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 29.01.2019 у справі №815/6827/17.
Враховуючи викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/210009/1 від 16 травня 2020 року, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог статті 139 КАС України.
Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
постановив:

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року у справі № 380/5783/20 -  без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. В. Онишкевич  	
Повне судове рішення складено 26.03.2021 року.