П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 947/211/20	
Головуючий в 1 інстанції: Васильків О.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Стас Л.В.,
суддів: Градовського Ю.М., Турецької І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області на додаткове рішення Київського районного суду м.Одеси від 24 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області (далі – УПП в Одеській області, відповідач/скаржник) в якому просила:
- визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК №1917921 від 29 грудня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень;
- стягнути штраф у розмірі 830 гривень. 
Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 02 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 - задоволено.
Скасовано постанову серії ЕАК №1917921 від 29 грудня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.
Стягнуто з УПП в Одеській області ДПП на користь ОСОБА_1 сплачений штраф у розмірі 830 гривень.
Стягнуто з УПП в Одеській області ДПП на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн. 
Додатковим рішенням Київського районного суду м.Одеси від 24 листопада 2020 року заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. задоволено частково. Стягнуто з УПП в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 7000,00грн
Приймаючи додаткове рішення суд першої інстанції виходив з того, що до матеріалів справи долучено необхідні документи, що підтверджують витрати позивача, пов`язані з оплатою нею послуг, наданих адвокатом, а також документи, що підтверджують представництво інтересів позивача саме цим адвокатом.
Разом з тим, суд не прийняв до уваги документи, які датовані датою звернення до суду, а саме: 08 січня 2020 року.
Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням УПП в Одеській області надав апеляційну скаргу, у якій зазначило, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити повністю у задоволенні вимог про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що при винесенні додаткового рішення судом не вірно дана оцінка співмірності та обґрунтованості витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, ціною позову і значенням справи для сторін.
ОСОБА_1  не скористалася правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно положень ч.ч. 2-5 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст.134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч.ч. 7, 9 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, для підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, надано до суду наступні документи: 
- копію договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2019 року між адвокатом Оксютою М.О. та позивачем;
- копію договору про надання правової допомоги від 04 січня 2020 року між адвокатом Оксютою М.О. та позивачем, та копію додаткової угоди до договору про надання правової (правничої) допомоги від 04 січня 2020 року;
- звіт про обсяг наданих послуг та використання адвокатом робочого часу на надання правничої допомоги Дубіненко Т.А. б/н від 29 грудня 2019 року та Додаток до договору від 04 січня 2020 року по справі 947/211/20, згідно яких адвокатом здійснено:
- 29 грудня 2019 року - участь під час затримання позивача працівниками поліції (03 год. 00 хв.);
- 01 (03,04) січня 2020 року – консультацію, укладання договору про надання правничої допомоги, додаткової угоди, пошук та вдосконалення законодавчої бази, виїзд на місце ДТП для фіксування дорожньої обстановки, підготовку матеріалів позову з доказами та додатками, подачу позову до суду, ознайомлення з клопотанням сторони відповідача про виклик свідка, участь у судовому засіданні 28 січня 2020 року (04 год.00хв.);
- 05 лютого 2020 року – консультацію, запит (02 год.00хв.);
- 03 березня 2020 року – клопотання про приєднання доказів, виклик свідків (01 год.00хв.);
- 30 березня 2020 року – заяву про відкладення розгляду справи (01год.00хв.);
- з 17 квітня 2020 року по 15 червня 2020 року - адвокатський запит (05 год.00хв.);
- 15 червня 2020 року – участь в судовому засіданні адвоката (01 год.00 хв.);
- 01 липня 2020 року – підготовку та подачу заяви до суду про збільшення позовних вимог (02 год.00хв.);
- 29 липня 2020 року – участь у судовому засіданні, допит свідка (01 год.46хв.);
- 03 серпня 2020 року – адвокатський запит (01 год.30хв.);
- 27 серпня 2020 року – ознайомлення з матеріалами справи (00 год.30хв.);
- 23 вересня 2020 року – заява про приєднання доказів по справі (00 год.20хв.);
- 23 вересня 2020 року – участь у судовому засіданні (01 год.30хв.);
- 01 жовтня 2020 року – підготовку та подачу заяви; консультацію (00 год.30хв.);
- 02 листопада 2020 року – участь в судовому засіданні (01 год.00хв.);
- 18 листопада 2020 року - підготовку доказів на судове засіданні 24 листопада 2020 року; підготовку звітів за час ведення справи; підготовку договору про надання правничої допомоги; відправку доказів (03 год.00хв.);
- 07 листопада 2020 року - складання звітів для доказів по отриманню гонорару (01 год. 50 хв.).
- квитанцію з картки Visa/MasterCard від ОСОБА_1 про переказ грошей за адвокатські послуги ОСОБА_2 у розмірі 10000 грн.
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача та ухвалення додаткового судового рішення в даній справі в частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмір 7000,00 грн. на користь позивача, оскільки такий розмір гонорару є співмірним зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час.
При цьому, колегія суддів наголошує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05 вересня 2019 року по справі №826/841/17.
Відповідно до положень ч.5 ст.143 КАС України, у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
За змістом статті 252 КАС України визначено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, та прийняв законне та обґрунтоване додаткове рішення у відповідності з вимогами процесуального права, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Київського районного суду м.Одеси від 24 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до вимог статті 272 КАС України.

Повний текст судового рішення складений 04.03.2021 року.

Головуючий суддя 	 	Стас Л.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Турецька І.О.