ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/5630/20                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: В.О. Гаврилюк

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 березня 2021 року                                                                                        м. Київ
          
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          суддя-доповідач                    - Горяйнова  А.М.,
          суддів                                            - Вівдиченко Т.Р. та Файдюка В.В. 
розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року про повернення апеляційної скарги у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 09 червня 2020 року № 23-6807/14-20-СГ «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки», яким ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки кадастровий номер 7122882000:02:001:1002;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області видати наказ про затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки кадастровий номер 7122882000:02:001:1002.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року позовну заяву було залишено без руху через відсутність документа про сплату судового збору. Ухвалою суду від 15 січня 2021 року позовну заяву було повернуто скаржнику у зв`язку з не усуненням недоліків, передбачених ухвалою суду від 15 грудня 2020 року.
Не погоджуючись з ухвалою суду від 15 січня 2021 року, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти постанову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права. Скаржник вказує на те, що він як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», та вважає, що дія вказаної норми поширюється на справи щодо порушення його права на приватизацію земельної ділянки.
Відзив на апеляційну скаргу від Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області не надходив.
Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи із наступного.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із клопотанням, в якому просив надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Виноградської сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населених пунктів.
Клопотання позивача було задоволено та надано дозвіл на розробку проектної документації. Відповідно до висновку державної експертизи землевпорядної документації проект землеустрою було погоджено без зауважень.
Проте, Відділом державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області було складено висновок, відповідно до якого проект землеустрою позивача потребує усунення недоліків.
Усунувши недоліки, вказані у висновку Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, позивач звернувся із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Однак, відповідно до наказу № 23-6807/14-20-СГ від 09 червня 2020 року позивачу було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою та наданні земельної ділянки з кадастровим номером 7122882000:02:001:1002 у власність.
Не погоджуючись із вказаним наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом. 
До позовної заяви було додано посвідчення учасника бойових дій, відповідно до якого, за твердженням позивач, його має бути звільнено від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». 
Ухвалою суду від 15 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху у зв`язку з відсутністю документа про сплату судового збору. Суд першої інстанції зазначив, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Проте вказаним Законом не передбачено право на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібних до тих, з якими звернувся позивач.
Згідно з відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, позивач отримав копію вказаної ухвали суду 31 грудня 2021 року. 
Ухвалою суду від 15 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто у зв`язку із неусуненням недоліків позовної заяви у визначений судом строк. 
Приймаючи рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки, визначені ухвалою суду від 15 грудня 2020 року.
В матеріалах справи міститься клопотання на виконання вимог ухвали суду від 15 грудня 2020 року, зареєстроване судом першої інстанції 18 січня 2021 року, у якому позивач просить звільнити від сплати судового збору за подачу адміністративного позову. Позивач наголошує, що має статус учасника бойових дій та звернувся до суду з метою захисту свого права на отримання земельної ділянки.
Ухвала про залишення позовної заяви без руху не входить до переліку ухвал, визначених ст. 294 КАС України, які окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. У зв`язку з цим при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 чи відмови в її задоволенні, колегія суддів враховує всі обставини, за яких позовну заяву було повернуто позивачу, у тому числі - підстави залишення позовної заяви без руху та виконання позивачем вимог ухвали суду від 15 грудня 2020 року.
Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо підстав залишення позовної заяви без руху та її повернення, у зв`язку з відсутністю документа про сплату судового збору, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Відповідно до положень ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір».
Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Зокрема п. 13 ч. 1 ст. 5 цього Закону передбачено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільнені від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Правовий статус ветеранів війни, обсяг належних їм пільг визначається Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема ст. 12 цього Закону закріплено пільги, гарантовані учасникам бойових дій та прирівняним до них особам.
У ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зазначається, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Колегія суддів також враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17. 
У вказаному судовому рішенні зазначено, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, а також перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». 
У своїй постанові від 12 лютого 2020 року Велика Палата Верховного Суду також прийшла до висновку про те, що позивач - учасник бойових дій, звільняється від сплати судового збору у справах пов`язаних із захистом права на отримання земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.
Предметом спору у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області є визнання протиправним та скасування наказу відповідно до якого позивачу було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою.
Положеннями п. 14 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що учасникам бойових дій гарантується зокрема першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.
В матеріалах справи відсутні відомості щодо того чи користувався позивач правом на першочергове відведення земельної ділянки, передбаченим ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», при зверненні до відповідача для передачі земельної ділянки у власність. Що в свою чергу дало б підстави для застосування п.  13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при звільненні від сплати судового збору.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно зробив висновки про залишення позовної заяви без руху та, як наслідок, її повернення, не з`ясувавши чи порушені права позивача як учасника бойових дій, передбачені ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». 
При вирішенні питання про повернення позовної заяви суд першої інстанції повинен був визначити на підставі чого ОСОБА_1 звертався до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області для відведення земельної ділянки у власність. 
Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви з посиланням на п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України є передчасним та необґрунтованим.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, не з`ясував чи були порушені права ОСОБА_1 , передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що дало б підставу вважати, що його може бути звільнено від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 15  січня 2021 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -      
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року - скасувати.
Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про зобов`язання вчинити дії - направити до Черкаського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

          Суддя-доповідач                                                                        А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            Т.Р. Вівдиченко

                                                                                                    В.В. Файдюк