Справа № 164/1736/20  Провадження №33/802/107/21 	Головуючий у 1 інстанції:Невар О.В. 	
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП  	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Покидюка М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 24 грудня 2020 року, 
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 420 грн. 20 коп. судового збору.
Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 12 листопада 2020 року об 23 год. 05 хв. на вул.Луцькій в смт.Маневичі керував автомобілем марки «Мітсубісі Грандіс», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9 (а) ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із такою постановою судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказує, що матеріали справи не доводять того, що він керував транспортним засобом, однак суд першої інстанції на це уваги не звернув. В той день - 12.11.2020 року його автомобілем керував ОСОБА_2 , оскільки він ( ОСОБА_3 ) вживав алкогольні напої та перебував в стані алкогольного сп`яніння. Коли він на АЗС стояв біля автомобіля, то до нього підійшов працівник поліції та запитав чи то його транспортний засіб і чи він вживав алкогольні напої. Після того як він не заперечив цих фактів, працівник поліції запропонував поїхати на медичне освідування, на що він добровільно погодився. При освідування факт його перебування в стані алкогольного сп`яніння підтвердився. Крім того, вказує, що працівниками поліції було порушено вимоги Інструкції, яка передбачає порядок проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки ними не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використання спеціального технічного засобу при наявності двох свідків, а відразу ж в медичній установі. А тому, вважає, що докази, які містяться в матеріалах справи не можуть стверджувати про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони здобуті з порушенням порядку, який передбачений чинним законодавством. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Покидюка М.В., які підтримали апеляцію у повному обсязі та просили її задовольнити з підстав викладених у ній, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.
Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР №484915 від 13.11.2020 року, з якого вбачається, що 13.11.2020 року ОСОБА_1 в смт.Маневичі керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; 
       - висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.11.2020 року за висновками якого, ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Висновок підписаний ОСОБА_1 ;
       - протоколом про адміністративне затримання серії АЗ №175040 від 12.11.2020 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 затримувався працівниками поліції у зв`язку із встановленням факту вживання алкогольних напоїв та складення адміністративних матеріалів; 
       - рапортом працівника поліції - поліцейського СРПП Маневицького ВП ГУНП у Волинській області Гаврилюка І. від 13.11.2020 року в якому окрім іншого поліцейський зазначив про те, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу;
       - відеозаписом з боді-камери працівника поліції, з якого окрім іншого вбачається рух автомобіля марки «Мітсубісі Грандіс», номерний знак НОМЕР_1 , і коли працівники поліції на службовому автомобілі зупинились поряд з ним, то із водійського місця вийшов саме ОСОБА_1 . Зафіксовано на відео також і те, що ОСОБА_1 не заперечує факту вживання алкогольних напоїв. Коли йому запропонували пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння в медичній установі, то він без жодних вагань та зауважень погодився. Результат огляду встановив алкогольне сп`яніння.
       Факт вживання алкоголю не заперечується і самим ОСОБА_1 .
       Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
       З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме – у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП. 
Викладені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_1 про те, що він транспортним засобом не керував з посиланням на те, що ним керував товариш його дочки ОСОБА_2 на увагу суду не заслуговує, оскільки повністю спростовується матеріалами справи. Зокрема, з відеозапису із боді-камери працівника поліції вбачається те, що саме ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу вийшов із водійського місця.
Твердження апелянта про те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння з посиланням на те, що йому на місці зупинки транспортного засобу не було запропоновано пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу при двох свідках, в даному випадку не спростовує вини ОСОБА_1 , оскільки він без жодних заперечень погодився пройти огляд в медичному закладі, і після його проходження не заперечував результатів.
       Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - тобто у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.
А тому, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді Маневицького районного суду Волинської області від 24.12.2020 року, - без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 24 грудня 2020 року щодо нього, – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                В.А. Подолюк