ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/1118/20                                                                              

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 лютого 2021 року                                                                                           м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді:                                                  Губської Л.В.,  
суддів:                                                            Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката Дубчак Лесі Сергіївни, яка діє в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , про стягнення витрат на правничу допомогу по справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування вимоги і рішення, - 

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби України у Чернігівській області залишено без змін Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року і додаткове рішення  від 21 жовтня 2020 року про стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України у Чернігівській області.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем було подано заяву в порядку ч. 7 ст. 139 КАС України щодо вирішення питання відшкодування судових витрат, у якій зазначено, що відповідні докази будуть надіслані після оплати такої допомоги.
20.01.2021 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява про стягнення судових витрат з відповідача, в якій заявник просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5  500, 00 грн.
Відповідач подав заперечення на дану заяву, в яких вказує на неспівмірність понесених витрат на правничу допомогу із складністю справи та обсягом виконаних робіт адвокатом.
За приписами частин першої, третьої та п`ятої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, тому враховуючи, що рішення по даній справі судом апеляційної інстанції було ухвалено в порядку письмового провадження, заява позивача про розподіл судових витрат розглядається також у письмовому провадженні.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обґрунтування заяви, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Положеннями ст. 59 Конституції України, передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі                  5 500, 00 грн., під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, позивачем надані наступні докази: 
- договір про надання правової допомоги № 128 від 25 березня 2020 року;
- рахунок  № ФОП-02 АЮВ від 01.12.2020;
- платіжне доручення № 1954 від 01.12.2020 року.
Так, відповідно до пункту 1.1 Договору № 128 від 25 березня 2020 року про надання правової допомоги, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Лесі Дубчак» (Об`єднання) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Замовник), Об`єднання зобов`язується надавати правову допомогу Замовнику на підставах, в порядку і в обсязі, визначеному у Договорі за погодженням Сторін.
Згідно пункту 5.1 Договору, вартість правової допомоги за даним Договором визначається в рахунках. Рахунок підлягає оплаті не пізніше 2 календарних днів з дня його складання.
Згідно рахунку №ФОП-02 АЮВ від 01 грудня 2020 року Об`єднанням надана Замовнику правова допомога за Договором на загальну суму 7  000, 00 грн., з яких: 
5  500, 00 грн. - підготовка відзиву по справі № 620/1118/20 (4 години);
1  500, 00 грн., - участь у судовому засіданні по справі № 620/1118/20 (1 судове засідання).
Оскільки справа була розглянута в порядку письмового провадження, представник позивача заявляє на відшкодування витрат на правничу допомогу тільки за подачу відзиву на апеляційну скаргу у розмірі 5  500, 00 грн.
Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
За змістом ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з п.п. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу положень ст. 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Між тим, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Положеннями ст. 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Колегія суддів зазначає, що, під час представництва інтересів позивача при розгляді справи судом апеляційної інстанції, усі складові гонорару адвоката мають своє підтвердження в матеріалах справи.
З огляду на ціну позову та характер спірних правовідносин, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 500, 00 грн. є співмірними зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами).
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).
Суд також зазначив, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Така угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), № 31107/96).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відтак, зважаючи на правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 300/941/19, від 31.03.2020 у справі № 726/549/19, від 17.12.2020 у справі № 808/1849/18, від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 та враховуючи достатність та допустимість усіх наданих доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, колегія судів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви та стягнення 5 500, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України у Чернігівській області на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 132, 139, 241, 242, 252, 311, 325, 329, 382 КАС України, суд -

          ПОСТАНОВИВ:
          
Заяву адвоката Дубчак Лесі Сергіївни, яка діє в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення судових витрат по справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування вимоги і рішення - задовольнити.
Прийняти додаткову постанову, якою вирішити питання про розподіл судових витрат.
Стягнути з Головного управління Державної податкової служби України у Чернігівській області (14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, буд. 11; ідентифікаційний код: 43143966) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 500 00 грн. (п`ять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.).
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 329 - 331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                                Л.В. Губська

Судді                                                                                                    О.В. Карпушова

                                                                                                              А.Г. Степанюк