Номер провадження: 22-ц/813/3589/21 
Номер справи місцевого суду: 522/8004/20
Головуючий у першій інстанції Мирончук Н. В.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.01.2021 року                                                                 м. Одеса
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.
                        за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 у справі за заявою ОСОБА_2 (заінтересована особа - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сегедченко Ірина Миколаївна) про встановлення факту, що має юридичне значення, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухваленого під головуванням судді Мирончук Н.В. 06 жовтня 2020 року у м. Одеса, -
встановила:

У травні 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся із заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.
Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була матір`ю заявника – ОСОБА_2 .
3 метою отримання спадщини, що відкрилася після смерті матері, заявник звернувся до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сегеченко Ірини Миколаївни.
04 травня 2020 року приватним нотаріусом було роз`яснено ОСОБА_2 право на звернення до суду з метою встановлення факту родинних відносин, оскільки існують розбіжності в написанні прізвища його та матері.
Як вказує заявник, він - ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 , розбіжність у написанні прізвищі виникла у результаті довільного перекладу прізвища з російської мови на українську особами, які здійснювали видачу документів, та при отриманні паспортів в Україні прізвище « ОСОБА_4 » було вказано українською мовою, як « ОСОБА_4 », а прізвище його матері було вказано українською мовою, як « ОСОБА_5 ».
У зв`язку із наведеним, заявник просив встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , уродженка селища міського типу Любимівка Каховського району Херсонської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_2 , уродженця селища міського типу Любимівка Каховського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, було задоволено.
Встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , уродженка селища міського типу Любимівка Каховського району Херсонської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_2 , уродженця селища міського типу Любимівка Каховського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
В апеляційній скарзі представник  ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про встановлення факту залишити без розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянта, судом першої інстанції не було залучено  ОСОБА_1 до участі у справі як заінтересовану особу. Також, апелянт вважає, що заявник звернувся до суду з метою отримання права на спадщину, а  ОСОБА_1 , який є спадкоємцем, не визнає право на спадщину ОСОБА_2 . Тому, у даному випадку вбачається спір про право, на підставі чого заява про встановлення факту має бути залишена без розгляду.
Сторони у справі, відповідно до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України, про час, дату і місце слухання справи 19 січня 2020 року сповіщені належним чином, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, через обмеження доступу до зали судового засідання Одеського апеляційного суду внаслідок поширення в Україні коронавірусної інфекції COVID-19, не подавали.
Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника  ОСОБА_1  підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 08 лютого 2020 року (а. с. 11).
За заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 07 квітня 2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І.М. була заведена спадкова справа щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 59).
3 метою отримання спадщини, що відкрилася після смерті матері, ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І.М.
Відповідно до роз`яснення приватного нотаріуса Сегеченко І.М. від 04 травня 2020 року, ОСОБА_2 роз`яснено його право на звернення до суду з метою встановлення факту родинних відносин, оскільки є розбіжності в написанні прізвища його та матері (а. с. 17).
Згідно повторного свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 29 квітня 2020 року, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_6 (а. с. 18). Тобто, у даному документі відсутні розбіжності у написанні прізвища заявника та його матері.
Відповідно до відомостей паспорту громадянина України, ОСОБА_2 народився у селі Любимівка, Каховського району, Херсонської області (а. с. 5-6).
Згідно копії паспорту громадянина України ОСОБА_3 , остання є уродженкою села Любимівка Каховського району Херсонської області (а. с. 12 – 13).
З фотокарток, наявних у матеріалах справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були однією сім`єю (а.с. 21-23).
Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
З пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами убачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо.
Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Якщо виникнення права спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, серед іншого повинно бути зазначено докази, що підтверджують факт.
Згідно з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для задоволення заяви  ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.
Колегія суддів вважає необгрунтованим посилання у апеляційній скарзі представника  ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не було залучено апелянтадо участі у справі як заінтересовану особу. Заявник звернувся до суду з метою отримання права на спадщину, а  ОСОБА_1 , який є спадкоємцем, не визнає право на спадщину ОСОБА_2 , тому, у даному випадку, вбачається спір про право, на підставі чого заява про встановлення факту має бути залишена без розгляду.
Колегія суддів зауважує, що предметом розгляду даної справи є виключно питання встановлення факту родинних відносин, а саме того, що померла  ОСОБА_3 є матір`ю заявника  ОСОБА_2 , і у апеляційній скарзі  ОСОБА_2 не зазначено жодного належного та допустимого доказу на спростування вказаного факту родинних відносин. Натомість, доводи апеляційної скарги свідчать про невизнання  ОСОБА_1 , як спадкоємцем після смерті матері, права на спадщину ОСОБА_2 . Однак, питання щодо визначення кола спадкоємців та їх права на спадкове майно не є предметом розгляду даної справи.
Що стосується посилання  ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не було залучено апелянтадо участі у справі як заінтересовану особу, то колегія суддів зауважує, що у апеляційній скарзі апелянтом не наведеного жодного правового доводу стосовно того, яким чином вирішення питання про встановлення факту родинних відносин (між сином та матір`ю) вплине на його права та обов`язки у даній справи в контексті родинних між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім того, як вже вказувалось вище, апелянтом взаагалі не спростовується факт наявності родинних відносин між померлою ОСОБА_3 та її сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. 
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2020 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування  відсутні.  
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -
постановила:

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2020 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 28 січня 2021 року.

Головуючий                                                        С.О. Погорєлова

Судді                                                        О.В. Князюк

                                                       О.М. Таварткіладзе