УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

20 січня 2021 року 

м. Київ

справа № 160/1547/20
адміністративне провадження № К/9901/1348/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Коваленко Н.В., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу  ОСОБА_1  
на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року (колегія у складі суддів Кругового О.О., Прокопчука Т.С., Шлай А.В.)
у справі № 160/1547/20
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

УСТАНОВИВ:

10.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення перерахунку та виплати в повному розмірі пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) з 01.01.2018 (з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії), визначеному станом на 01.03.2018; 
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсію з 01.01.2018 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеному станом на 01.03.2018.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2020 (суддя Ільков В.В.) позов задоволено. 
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.06.2020 скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2020, ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову;
-          визнано протиправними дії ПФУ щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05.03.2019 до 04.09.2019 лише 50% та 75% суми підвищеної пенсії, визначеної станом на 01.03.2018;
-          зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням раніше виплачених сум за період 05.03.2019 до 04.09.2019. 
-          в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постанова суду апеляційної інстанції не оскаржувалася у касаційному порядку.
25.09.2020 ОСОБА_1 подав до Третього апеляційного адміністративного суду заяву про перегляд постанови від 10.06.2020 за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.12.2020 у задоволенні зазначеної заяви відмовлено. 
11.01.2020 ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, що 13.11.2020 надійшла до Верховного Суду, у якій із посиланням на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права просив скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 01.12.2020, постанову цього ж суду від 10.06.2020, ухвалити нове рішення. 
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що постанова Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 2040/7219/18 містить фактичні дані щодо визначення конкретної дати настання права на перерахунок пенсії, що спростовують факти, покладені в основу постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 10.06.2020.
Щодо строку на подання касаційної скарги ОСОБА_1 стверджує, що на момент подання касаційної скарги не отримував копії ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 01.12.2020.
Вказана ухвала суду не містить дати складання її повного тексту.
З Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - Реєстр) видно, що ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 01.12.2020 оприлюднено у Реєстрі 07.12.2020.
Зважаючи на це, Суд вважає, що ОСОБА_1 не пропустив строк на подання цієї касаційної скарги.
Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження у справі, Суд виходить з такого.
За приписами ч. 1 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
З огляду на п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Нововиявлені обставини в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що висновки Верховного Суду, викладені у постанови від 23.04.2020 у справі № 2040/7219/18 не є нововиявленою обставиною у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України, а подання ОСОБА_1 такої заяви спрямоване на інше вирішення позову, з урахуванням позиції Верховного Суду в конкретній справі.
Суд зауважує, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі. 
Такі юридичні факти могли бути не встановлені судом (п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України), встановленими вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження (у випадках, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 361 КАС України), або виникнути у разі скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення (п. 3 ч. 2 ст. 361 КАС України).
Натомість, неврахування судом апеляційної інстанції будь-якого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, може бути підставою для перегляду судового рішення в касаційному порядку, але ніяк не підставою для перегляду за нововиявленою обставиною, яка має іншу правову природу.
Зміна правової позиції суду в інших подібних справах також не є нововиявленою обставиною.
Слід також зазначити, що Верховний Суд у постанові від 30.01.2020 у справі № 127/2-а-4944/11 виклав висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах про таке: 

«<…> Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок у тлумаченні правових норм, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, яка існувала на час вирішення справи, але про існування якої заявнику стало відомо після ухвалення судового рішення.». 

Отже, Верховний Суд констатує, що правильне застосовування судом апеляційної інстанції ст. 361 КАС України є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Частиною 2 ст. 333 КАС України визначено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За викладених обставин, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись ст. 333 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1.          Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі № 160/1547/20.
2.          Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб