ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року	Львів	Справа № 300/267/20 пров. № А/857/12830/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р.Й.,
суддів                                                                       Гуляка В.В.,
                                                                                 Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року (прийняте у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Івано-Франківську суддею Григоруком О.Б.) в справі № 300/463/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

                                                      В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із вказаним позовом, у якому просив:
- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (далі - ГУ НП в Івано-Франківській області) щодо виплати йому одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», з урахуванням виплаченої суми;
- зобов`язати ГУ НП в Івано-Франківській області скласти висновок про призначення йому одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» у розмірі, визначеному пунктом 3 частини першої статті 99 Закону України «Про Національну поліцію» та виплатити одноразову грошову допомогу, з врахуванням раніше виплаченої суми в розмірі 402 160,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідач протиправно відмовив йому у виплаті одноразової грошової допомоги, у зв`язку із визначенням йому інвалідності ІІІ групи, внаслідок отриманої травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, з урахуванням виплаченої в 2018 році одноразової грошової допомоги, у зв`язку з отриманням захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, з обґрунтувань відсутності підстав для виплати йому одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, оскільки при розгляді його заяви та доданих до неї документів, відповідачем виявлено відсутність необхідної довідки медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках) при проходженні повторної комісії.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною відмову ГУ НП в Івано-Франківській області у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», з урахуванням виплаченої суми.
Зобов`язано ГУ НП в Івано-Франківській області скласти висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», у розмірі, визначеному підпунктом "в" пункту 3 частини першої статті 99 Закону України "Про Національну поліцію", визначеної виходячи з 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня 2018 року та виплатити одноразову грошову допомогу, з врахуванням раніше виплаченої суми в розмірі 317 160 гривень.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ГУ НП в Івано-Франківській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для винесення законного рішення. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що до заяви від 19.11.2019 позивач не долучив довідку МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках) із визначенням йому ІІІ групи інвалідності внаслідок отриманої травми, пов`язаної із виконанням службових обов`язків. При цьому, відсутній оригінал довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності. Враховуючи вимоги пункту 8 розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 (далі - Порядок № 4 від 11.01.2016), в редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України № 249 від 05.04.2019, грошова допомога може нараховуватися у більшому розмірі тільки якщо поліцейському першочергово встановлено ступінь втрати працездатності без установлення інвалідності. Проте позивачу відповідно до першочергово встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням пов`язаним із проходженням служби в поліції. 
Крім того, єдиною підставою для виплати особі одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» є встановлення факту отримання особою травми, що призвела до інвалідності при виконанні нею службових обов`язків, які пов`язані із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, конкретний та вичерпний перелік яких встановлений статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію». Оскільки проведення спортивних занять, зокрема, фізпідготовки, не передбачено наведеною статтею та безпосередньо не пов`язано із забезпеченням охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку то правових підстав для призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» немає.
Також вказує на те, що зобов`язання ГУ НП в Івано-Франківській області скласти висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», у розмірі, визначеному підпунктом "в" пункту 3 частини першої статті 99 Закону України «Про Національну поліцію» є втручанням в його дискреційні повноваження.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, то колегія суддів вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 було виплачено одноразову грошову допомогу в сумі 123 340,00 грн, у зв`язку з встановленням III групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в поліції та 50 % втрати працездатності згідно платіжного доручення від 20.12.2018 за  № 4984, що не заперечується сторонами.
Згідно довідки МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати працездатності у відсотках серії АГ № 0023943 від 10.10.2018 зазначена причина втрати професійної працездатності: захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в поліції (графа 5 довідки) (а.с. 7).
Відповідно до довідки МСЕК до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 401263 від 16.10.2019 причиною інвалідності зазначено: травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків (графа 9) (а.с. 9).

19.11.2019 позивач звернувся до ГУ НП в Івано-Франківській області із заявою про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з визначенням йому інвалідності ІІІ групи внаслідок отриманої травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, з урахуванням виплаченої в 2018 році одноразової грошової допомоги, у зв`язку з отриманням захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції (а.с. 5).
Відповіддю від 18.12.2019 за № 4-Р/108/05/29-2019, посилаючись на положення пункту 8 розділу IV та пункту 5 розділу ІІІ Порядку № 4 від 11.01.2016, відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для виплати йому одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, оскільки при розгляді його заяви та доданих до неї документів відповідачем виявлено відсутність необхідної довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках) при проходженні повторної комісії (а.с. 6).

Не погоджуючись із такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення часткове задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що встановлення позивачу іншої причини втрати професійної працездатності свідчить про невідповідність первинно встановленої причини втрати професійної працездатності, проте не є підставою, визначеною пунктом 8 Порядку № 4 від 11.01.2016 (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою) на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, а є підставою для перегляду відповідності розміру одноразової грошової допомоги, виплаченої позивачу у 2018 році вимогам частини першої статті 99 Закону України "Про Національну поліцію".
Враховуючи наведене, суд вважав, що оскільки рішення про виплату позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною першою статті 99 Закону України "Про Національну поліцію" прийнято у 2018 році, при цьому, інша причина втрати професійної працездатності, зокрема травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків, передбачена пунктом 3 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", встановлена позивачу у 2019 році, то згідно з вимогами підпункту "в" пункту 3 частини першої статті 99 Закону України "Про Національну поліцію", позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної виходячи з 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня 2018 року, в якому прийнято рішення про її виплату.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про те, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної виходячи з 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01.01.2018 в розмірі 440 500,00 грн (250 * 1762 грн), при цьому позивачу у 2018 році було виплачено одноразову грошову допомогу в сумі 123 340,00 грн.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

За вимогами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (надалі - Закон № 580-VIII) одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:
- визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті (пункт 3);
- визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті (пункт 4).
Частиною другою статті 97 Закону № 580-VIII передбачено, що порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно частини першої статті 99 Закону № 580-VIII розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату:
- визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності: III групи - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату (підпункт “в” пункту 3);
- визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності: III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату (підпункт “в” пункту 4).

На виконання вказаних вище законодавчих приписів наказом Міністерства внутрішніх справ України затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України № 4 від 11.01.2016 (далі також - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.
Підпунктом 2 пункту 4 розділу І Порядку № 4, аналогічно як і Законом № 580-VIII, встановлено, що одноразової грошової допомоги у разі інвалідності поліцейського призначається у випадку встановлення настання такої інвалідності внаслідок травми, захворювання отриманого під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку № 4 поліцейський вважається таким, що виконує службові обов`язки, якщо він забезпечує виконання основних завдань та повноважень поліції, визначених Законом України “Про Національну поліцію”, у тому числі під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або виконував основні завдання та повноваження міліції, що були визначені Законом України “Про міліцію”.

Основні завдання та повноваження міліції визначено статями 2 та 10 Закону України “Про міліцію” (у редакції, чинній на момент отримання позивачем травми). 
Також, положення цих статей узгоджуються і з приписами статті 2 та 23 Закону України “Про Національну поліцію”, якими визначено основні завдання та повноваження Національної поліції. 

З вищенаведених правових норм видно, що єдиною підставою для виплати особі одноразової грошової допомоги на підставі пункту 3 частини першої статті 97 Закону України “Про Національну поліцію” є встановлення факту отримання особою травми, що призвела до інвалідності саме під час виконання нею службових обов?язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, конкретний та вичерпний перелік яких встановлено статтею 23 Закону України “Про Національну поліцію” та статтею 10 Закону України “Про міліцію”.

Враховуючи те, що проведення спортивних занять, зокрема, фізпідготовки, під час якої позивача травмовано, не передбачено вищенаведеними статтями Законів та безпосередньо не пов`язано із забезпеченням охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, колегія суддів апеляційного суду вважає, що правових підстав для призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України “Про Національну поліцію” немає.

Інші доводи сторін на ці висновки суду не впливають та не спростовують їх.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, колегія суддів дійшла переконання про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що задоволенню не підлягає. 

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                                 П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року у справі № 300/463/20 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин