ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

25 березня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №592/8859/20 
Номер провадження 22-ц/816/318/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Левченко Т. А. 
сторони:
позивач – АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»,
відповідач – ОСОБА_1 , 

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»
на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2020 року у складі судді Шияновської Т.В., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 11 грудня 2020 року, 

                                                         в с т а н о в и в :

30 липня 2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11810,97 грн.
Вимоги мотивовано тим, що 13 жовтня 2008 року між банком та ОСОБА_1 , шляхом підписання заяви було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому було збільшено до 5000 грн. Відповідач своїм підписом у заяві підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею і банком Договір про надання банківських послуг. Відповідачкою також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, 30 днів пільгового періоду. Також відповідачка на час укладення кредитної угоди дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.
У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 19 травня 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 11810,97 грн, з яких:  8409,60 грн – заборгованість за простроченим тілом кредиту, а 3401,37 грн – заборгованість за простроченими відсотками.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Вказує, що надана банком анкета-заява, особисто заповнена та підписана відповідачем, є належним та достатнім доказом надання ним згоди на укладення кредитного договору на умовах, вказаних у Пам`ятці клієнта, Умовах та правилах надання банківських послуг», «Тарифах банку», які разом становлять договір про надання банківських послуг. При цьому, позичальник власноручно підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду, в якій зазначено, базова відсоткова ставка за користування кредитом 3% на місяць (36% на рік), розмір щомісячних платежів, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів, пеня за несвоєчасність погашення заборгованості, штрафи та комісії.
Зазначає, що з виписки по рахунку чітко вбачається, що відповідачка користувалась кредитними коштами, знімала готівку в банкоматах, розраховувалась за товари і послуги та частково погашала заборгованість за кредитним лімітом.
На думку представника, суд дійшов передчасних висновків про відмову в позові, не врахувавши вказаних обставин, звільнивши відповідача від відповідальності з формальних підстав.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до апеляційного суду не направила.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову 11810,97 грн не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 13 жовтня 2008 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 відбулося підписання анкети-заяви б/н (а.с. 35).
Друкованим текстом анкети-заяви передбачено, зокрема, наступне: «Підтверджую згоду на те, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які надані мені для ознайомлення у письмовому вигляді. 
Крім того, при укладенні кредитного договору ОСОБА_1 було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка містить істотні умови кредитування, а саме: розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами - 3% у місяць або 36% річних, визначено порядок щомісячної сплати платежів, нарахування та розмір комісії (а.с. 36).
З довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано ряд кредитних карток, в тому числі: № НОМЕР_1 , дата відкриття 01 червня 2018 року, термін дії 01/22; № НОМЕР_2 , дата відкриття 17 вересня 2019 року, термін дії 07/23 (а.с. 34).
Згідно Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я ОСОБА_1 , 13 жовтня 2008 року відбувся старт карткового рахунку № НОМЕР_3 , встановлено кредитний ліміт 500 грн, 08 вересня 2011 року збільшено кредитний ліміт 600 грн, та в подальшому кредитний ліміт неодноразово збільшувався - станом на 21 січня 2016 року становив 5000 грн, 14 жовтня 2016 року зменшено кредитний ліміт 0 грн, 31 січня 2017 року збільшено кредитний ліміт - 5000 грн, 17 вересня 2017 року зменшено кредитний ліміт 0,00 грн (а.с. 33).
З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 13 жовтня 2008 року по 01 травня 2020 року вбачається, що 13 жовтня 2008 року на картковий рахунок № НОМЕР_3 встановлено кредитний ліміт у розмірі 500 грн, та з наступного дня вбачається активний рух коштів по кредитній картці (а.с. 16-32).
Згідно з розрахунком позивача, станом на 19 травня 2020 року заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором складає 11810,97 грн, з яких: 8409,60 грн – заборгованість за тілом кредиту, а 3401,37 грн – заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 15). 
Також, з на даного позивачем розрахунку вбачається, що станом на 31 березня 2019 року ОСОБА_1 не мала перед банком жодної заборгованості (а.с. 14 зв.), проте 13 вересня 2019 року здійснила переказ зі своєї картки № НОМЕР_4 на суму 8428,19 грн, після зарахування 1447,50 грн переказу на картку, переказу 1437,15 грн зі своєї картки, переказу на свою скарбничку та коштів при розірванні договору, заборгованість останньої станом на 17 вересня 2019 року перед банком становила 8409,60 грн, розмір якої аналогічний розміру, зазначеному у виписці по картці (а.с. 15, 16).
Згідно виписки по картковому рахунку після 14 вересня 2019 року відповідачка карткою не користувалась, кошти з неї не знімала, а здійснювалося виключно автоматичне списання відсотків (а.с. 16-32).
17 вересня 2019 року відповідачка ОСОБА_1 звернулася до банку з заявою щодо надання роз`яснень по факту списання з її рахунку грошових коштів в сумі 8428 грн на користь фінансової установи КредитАП (а.с. 79).
З відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 11 жовтня 2019 року вбачається, що списання по картці ОСОБА_1 на суму 8428 грн проведено банком по раніше здійсненій нею авторизації картки на сервісах онлайн-кредитування. Також за її зверненням банком було ініційована претензійна робота згідно з правилами Міжнародної платіжної системи «MasterCard», регламентом до 120 днів.
На запит суду щодо підстав здійснення переказів та списання грошових коштів з належної ОСОБА_1 картки № НОМЕР_1 в період з 13 по 19 вересня 2019 року, банк посилаючись на виписку по картковому рахунку ОСОБА_1 та розрахунок заборгованості, зазначив, що остання скористувалася послугою Овердрафт (короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування).

Відмовляючи позивачу у задоволенні позову про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом, суд першої інстанції виходив з того, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконанняст.81 ЦПК України не доведено правомірності списання з рахунку ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 8424,79 грн, а отже не доведено й факту наявності у відповідачки заборгованості за кредитним договором б/н від 13 жовтня 2008 року станом на 19 травня 2020 року.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону. 
Підставами позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є неналежне виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, укладеного шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, та стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом, визначених відповідно до вказаних Умов та правил, а також Тарифів банку.
При цьому, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що починаючи з 13 жовтня 2008 року (дата підписання ОСОБА_1 анкети-заяви) відбувався рух коштів по кредитному рахунку, з накопиченням суми заборгованості, яка згідно наданого позивачем розрахунку була погашена 14 вересня 2017 року в сумі 8481,1 грн та 03 жовтня 2017 року в сумі 202,23 грн (а.с. 6-13).
Починаючи з 31 жовтня 2017 року і по 01 вересня 2019 року заборгованості по кредиту за ОСОБА_1 не було (а.с. 13 зворот, 14-15).
13 вересня 2019 року з кредитного рахунку ОСОБА_1 було списано 8424,79 грн (а.с. 15), при цьому згідно довідки наданої банком на картковому рахунку ОСОБА_1 починаючи з 17 вересня 2017 року був встановлений кредитний ліміт 0,00 грн (а.с. 33).
Як уже зазначалося, згідно відповідей банку наданих за заявою ОСОБА_1 та на запит суду, списання 8424,79 грн з карткового рахунку ОСОБА_1 здійснено банком по раніше здійсненій відповідачкою авторизації на сервісах онлайн кредитування у порядку овердрафта, порядок надання якого визначений Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 80, 137).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо авторизації відповідачкою картки на сервісах онлайн-кредитування, способу авторизації та волевиявлення ОСОБА_1 на списання 13 вересня 2019 року грошових коштів в сумі 8424,79  грн з належної їй картки.
При цьому, колегія суддів також враховує, що в анкеті-заяві та довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», які були підписані 13 жовтня 2008 року відповідачкою ОСОБА_1 не передбачено умов та порядку надання овердрафта.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту вказує, що порядок і умови надання овердрафта визначений Умовами та правилами надання банківських послуг, що є невід`ємною частиною спірного договору.
У той же час, матеріали справи не містять підтверджень, що саме наявний в матеріалах справи Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент підписання заяви взагалі містив умови, щодо умов та порядку надання овердрафта.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Також, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої – договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період – з часу виникнення спірних правовідносин (13 жовтня 2008 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (30 липня 2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність доказів правомірності списання з рахунку ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 8424,79 грн, оскільки матеріали справи не містять доказів, ні про погодження відповідачкою умов надання овердрафту, ні про її волевиявлення на списання зазначеної суми, а отже виходячи з недоведеності позивачем факту наявності заборгованості за тілом кредиту, то відсутні й підстави для нарахування заборгованості за простроченими процентами.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 367 – 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 – 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд   
                                                     п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2020 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                         О.Ю. Кононенко

Судді :                                                                                    О.І. Собина 

                                                                                                 Т.А. Левченко