УХВАЛА

29 березня 2021 року 
м. Київ

Справа №  922/784/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Уркевича  В. Ю.- головуючого, Мачульського Г. М., Краснова Є. В.,
розглянувши клопотання Акціонерного товариства «Укргазвидобування»
про повернення судового збору 
за подання касаційної скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.10.2020 у справі
за позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз»
до Приватної фірми «Орія»
про стягнення штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.02.2021 на підставі пункту 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України закрито касаційне провадження у справі           № 922/784/20 за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (далі - АТ «Укргазвидобування») на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.10.2020 і рішення Господарського суду Харківської області від 21.07.2020, зважаючи на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, яка передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не отримала свого підтвердження після відкриття касаційного провадження оскільки судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
17.03.2021 (згідно з протоколом створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису) АТ «Укргазвидобування» звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з клопотанням про повернення судового збору в сумі 78 148,36 грн, сплаченого за платіжними дорученнями від 16.11.2020 № 347972 та від 30.12.2020 № 363114 за подання касаційної скарги в сумі 38 148,37 грн і 39 999,99 грн відповідно.
Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 17.03.2021 касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Уркевич В. Ю. - головуючий (суддя-доповідач),           Мачульський Г. М., Краснов Є. В.
Розглянувши подане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.
Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір».
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Отже, наведеною нормою Закону України «Про судовий збір» передбачено повернення судового збору в разі закриття (припинення) провадження у справі.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
Зважаючи на те, що наведена скаржником у цій справі підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не отримала свого підтвердження після відкриття касаційного провадження, колегія суддів на підставі пункту 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України закрила касаційне провадження за касаційною скаргою АТ «Укргазвидобування» у справі № 922/784/20.
Аналіз процесуального законодавства свідчить про нетотожність понять «закриття провадження у справі» та «закриття касаційного провадження».
Підстави закриття провадження у справі визначені статтею 231 Господарського процесуального кодексу України. Наслідком закриття провадження у справі є відсутність (скасування) рішення, яким закінчено розгляд справи по суті.
Натомість cуд касаційної інстанції закриває касаційне провадження з підстав, закріплених статтею 296 Господарського процесуального кодексу України. Закриття касаційного провадження призводить до залишення в силі рішення суду апеляційної інстанції.
Таким чином пункт 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає можливість повернення судового збору саме у випадку закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Ураховуючи викладене, пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» повернення судового збору у випадку закриття касаційного провадження не передбачено, що унеможливлює задоволення клопотання АТ «Укргазвидобування» про повернення судового збору.
За таких обставин, керуючись пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», статтями 123, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
відмовити Акціонерному товариству «Укргазвидобування» у задоволенні клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.10.2020 у справі № 922/784/20.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                       В.   Ю.   Уркевич

Судді:                                                                                          Г.   М.   Мачульський

                                                                                          Є.   В.   Краснов