Ухвала
 
23 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 344/4709/20
провадження № 61-18039ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Коротенка Є. В., 
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду соціального страхування України про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконним та скасувати наказ директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України ОСОБА_1 від 19 березня 2020 року № 02-7-к про його звільнення; 
поновити його на посаді виконуючого обов`язки начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області                    з 20 березня 2020; 
стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 березня 2020 року по день поновлення на роботі.
 
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області рішенням від 25 травня 2020 року позов задовольнив частково. Визнав незаконним та скасував наказ директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України ОСОБА_1 від 19 березня 2020 року № 02-7-к «Про звільнення ОСОБА_2 ». Поновив              ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов`язки начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області                    з 20 березня 2020 року. Стягнув з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20 березня 2020 року до 25 травня 2020 року в розмірі 51 994,80 грн. В решті позову відмовив. Стягнув із присудженої суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 51 994,80 грн всі обов`язкові платежі та внески. Рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов`язки начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 24 815,70 грн, з якої підлягають стягненню обов`язкові платежі та внески, допустив до негайного виконання. Вирішив питання про розподіл судових витрат.
 
Не погоджуючись з рішенням суду Фонд соціального страхування України та               ОСОБА_1 як особа, яка не брала участі у справі, звернулися до апеляційного суду з апеляційними скаргами на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2020 року.
 
Івано-Франківський апеляційний суд постановою від 27 жовтня 2020 року апеляційні скарги Фонду соціального страхування України та ОСОБА_1 залишив без задоволення. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2020 року залишив без змін.
 
02 грудня 2020 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області                         від 25 травня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду                     від 27 жовтня 2020 року (повний текст якої складено 02 листопада 2020 року) у вищевказаній справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали, а саме - заявнику слід було надати квитанцію (платіжне доручення) про сплату судового збору і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 0306305867235 заявник отримала вказану ухвалу 05 січня 2021 року.
 
15 січня 2021 року на виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду квитанцію про сплату судового збору, а також клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2020 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року, яке мотивовано тим, що оскаржувану постанову апеляційного суду від 27 жовтня                  2020 року вона отримала 04 листопада 2020 року.
 
Згідно з частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Перевіривши доводи вказаного клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його розгляду, оскільки заявник не пропустив строк на касаційне оскарження судових рішень. Так, повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду складено 02 листопада 2020 року, відтак останнім днем тридцятиденного строку для подання цієї касаційної скарги є 02 грудня 2020 року.
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 в повному обсязі.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 465/8060/15-ц, від 13 червня 2018 року у справі № 638/21180/15-ц,                    від 10 квітня 2019 року у справі № 592/11917/17 та від 13 травня 2020 року у справі № 569/858/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
 
- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, касаційне провадження у даній справі необхідно відкрити та витребувати матеріали справи.
 
ОСОБА_1 звернулася з клопотанням про зупинення виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2020 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року до закінчення касаційного провадження у справі, яке мотивоване тим, що рішенням суду стягнуто з Фонду на користь ОСОБА_2 значну суму коштів у розмірі понад 51 994,80 грн, а враховуючи той факт, що згідно зі статтею 239 КЗпП України у разі стягнення відповідних коштів та у разі скасування оскаржуваних судових рішень вони не зможуть бути повернуті на користь Фонду є нагальна необхідність у зупиненні виконання судових рішень.
 
Клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для такого зупинення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Заявивши клопотання про зупинення виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2020 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року, заявник не навів переконливих аргументів та не надав належних доказів, які свідчили б про необхідність такого зупинення. Доводи клопотання зводяться до незгоди заявника з оскаржуваними судовими рішеннями та не свідчать про наявність підстав для зупинення його виконання. Сама по собі незгода заявника з оскаржуваними судовими рішеннями не є підставою для зупинення його виконання на час перегляду справи в касаційному порядку.
 
Крім того, ОСОБА_1 в касаційній скарзі заявила клопотання про проведення розгляду касаційної скарги за її участі або її представника. 
 
Клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції (частина друга).
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Абзац другий частини першої даної статті визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.
 
Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.
 
Оскільки розгляд справи Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та необхідність виклику учасників справи для надання пояснень відсутня, підстав для задоволення клопотання про розгляд справи за участю               ОСОБА_1 або її представника також відсутні.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395, 400, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 27 жовтня              2020 року.
 
Витребувати з Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу № 344/4709/20 за позовом ОСОБА_2 до Фонду соціального страхування України про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
 
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області              від 25 травня 2020 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду                 від 27 жовтня 2020 року до закінчення касаційного провадження у справі.
 
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про проведення розгляду справи за її участю або її представника.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	А. Ю. Зайцев	
   	  В. С. Жданова	
 	 	
 	Є. В. Коротенко