Ухвала    
 
10 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 554/8502/20
провадження № 61-1329ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Грушицького А. І., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 28 лютого 2001 року позовні вимоги  ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов`язано Полтавський міськвиконком та Полтавське обласне управління з надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Полтавської облдержадміністрації надати ОСОБА_1 на сім`ю із двох осіб: її та сина ОСОБА_2 , 1986 року народження, жиле приміщення, яке відповідає вимогам статей 47, 48, 50 ЖК України згідно черги сімей-переселенців із зони забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
В задоволенні інших позовних вимог відмовлено за безпідставністю.
27 серпня 2020 року та 18 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявами про видачу дубліката виконавчого листа № 2-452/01 про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого Октябрським районним судом міста Полтави від 28 лютого 2001 року про зобов`язання Полтавський міськвиконком та Полтавське обласне управління з надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Полтавської облдержадміністраціїщодо надання їй з сином жилого приміщення.
Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтава від 28 вересня 2020 року заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа задоволено.
Поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-452/01                            від 28 лютого 2001 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського міськвиконкому, Полтавського обласного правління з надзвичайних ситуації та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Полтавської облдержадміністрації про позачергове забезпечення житлом, яким зобов`язано Полтавський міськвиконком та Полтавське обласне управління з надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Полтавської облдержадміністрації надати ОСОБА_1 на сім`ю із двох осіб: її та сина ОСОБА_2 , 1986 року народження, жиле приміщення, яке відповідає вимогам статей 47, 48, 50 ЖК України згідно черги сімей-переселенців із зони забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Видано дублікат виконавчого листа № 2-452/01 від 28 лютого 2001 року на виконання рішення Октябрського районного суду міста Полтава за позовом ОСОБА_1 до Полтавського міськвиконкому, Полтавського обласного правління з надзвичайних ситуації та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Полтавської облдержадміністрації про позачергове забезпечення житлом.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року апеляційну скаргу Виконавчого комітету Полтавської міської ради задоволено.
Ухвалу Октябрського районного суду міста Полтава від 28 вересня                                                  2020 року скасовано в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі дублікату виконавчого листа № 2-452/01 від 28 лютого                     2001 року стосовно боржника - Полтавського міськвиконкому. 
Постановлено в цій частині нове рішення, яким відмовлено  ОСОБА_1 у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі дублікату виконавчого листа № 2-452/01 від 28 лютого 2001 року стосовно                                           боржника - Полтавського міськвиконкому. 
В іншій частині ухвалу Октябрського районного суду міста Полтава від 28 вересня               2020 року, що стосується боржника - Управління з питань цивільного захисту Полтавської обласної державної адміністрації (Полтавського обласного управління з надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Полтавської облдержадміністрації) залишено без змін.
20 січня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Полтавського апеляційного суду                            від 09 грудня 2020 року, в якій просила скасувати оскаржувану постанову в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі дублікату виконавчого листа № 2-452/01 від 28 лютого 2001 року стосовно                                боржника - Полтавського міськвиконкому. 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8,9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
ОСОБА_1 реалізувала своє право на апеляційний перегляд ухвали Октябрського районного суду містаПолтава від 28 вересня 2020 року.
Стаття 389 ЦПК України містить норму, яка визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до пункту 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Ухвали судів першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України).
Таким чином, оскарження ухвал суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, після їх перегляду в апеляційному суді, у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.
Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №337/5253/13-ц (провадження №61-10084сво18).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою           ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання  необхідно відмовити.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 постанову Полтавського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року в частині видачі дублікату виконавчого листа № 2-452/01 від 28 лютого    2001 року стосовно боржника - Полтавського міськвиконкому слід залишити без руху, з таких підстав. 
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що постанову суду апеляційної інстанції вона отримала 22 грудня 2020 року, проте жодних письмових доказів на підтвердження вказаного не надано, а також не просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення. Разом з тим, зазначені доводи не змінюють встановлений ЦПК України строк касаційного оскарження, а можуть бути підставою для поновлення цього строку за умови подання відповідної заяви з наведенням відповідних мотивів та наданням доказів.
Отже, заявнику необхідно подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови та достатні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження (копію конверту з штрихкодовим ідентифікатором для відстеження дати отримання копії постанови Полтавського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року; копію розписки про вручення оскаржуваного судового рішення), оскільки безпідставне поновлення такого строку є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Крім цього, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи те, що станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 270 грн, то особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити 454 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.                   р-н/22030102, ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007,          ККДБ - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Пунктом 3 частини другої статті 392 ЦПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Як вбачається із оскаржуваних судових рішень, учасником даної справи є                       відповідач - Полтавське обласне управління з надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Полтавської облдержадміністрації, яке не зазначене у касаційній скарзі.
У порушення пункту 3 частини другої та пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не повне найменування (для юридичних осіб)                  відповідача - Полтавське обласне управління з надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Полтавської облдержадміністрації та його місцезнаходження (для юридичних осіб), відповідно не додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів.
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно надати до суду уточнену редакцію касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, в якій зазначити відомості щодо відповідача - Полтавське обласне управління з надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Полтавської облдержадміністрації та його місцезнаходження.
Пунктами 4 і 6 частини другою статті 392 ЦПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено: рішення (ухвала), що оскаржується; клопотання особи, яка подає скаргу. 
Як вбачається зі змісту прохальної частини касаційної скарги, заявник просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду в частині скасування поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа та видачі дубліката виконавчого листа № 2-452/01 від 28 лютого 2001 року стосовно                                          боржника - Полтавського міськвиконкому, однак не зазначає, яке саме судове рішення Верховний Суд має прийняти за наслідками розгляду її касаційної скарги. 
Таким чином, заявникові слід уточнити вимоги касаційної скарги щодо судового рішення яке оскаржується, з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтею 409 ЦПК України, та надіслати, підписану заявником, уточнену касаційну скаргу на адресу Верховного Суду відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та встановити заявникові строк для усунення вказаних недоліків.
На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа, відмовити.
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року в частині видачі дубліката виконавчого листа у справі за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа залишити без руху.
Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 09 березня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                         І. В. Литвиненко  
 
                                                                В. С. Висоцька
 
                                                                                                    А. І. Грушицький