ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 593/724/20	Головуючий у 1-й інстанції Музика Я.М. 	
Провадження № 22-ц/817/85/21 	Доповідач - Щавурська Н.Б.	
Категорія - 310020000 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Щавурська Н.Б. 
суддів -  Сташків Б. І., Хома М. В., 
секретаря - Сович Н.А. 
сторін - представника відповідача ОСОБА_1 - 
адвоката Дарморіс О.М.,   

розглянувши у відкритому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2020 року, постановлене суддею Музикою Я.М. у цивільній справі № 593/724/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини на час навчання,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що перебувала з ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 17.09.2012 року. Від даного шлюбу у них є два сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею. Рішенням Бережанського районного суду від 24.12.2012 року з відповідача стягувались аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_3 їх сину ОСОБА_3 виповнилось 18 років і на його утримання було припинено стягнення аліментів. На даний час ОСОБА_3 навчається на 2-му курсі Тернопільського національного економічного університету за спеціальністю "Фізична культура і спорт", вартість навчання становить 60 720 грн із помісячною оплатою в розмірі 1 320 грн, строк навчання з 01.09.2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_7. Оскільки вона не взмозі сама нести витрати на навчання сина, а відповідач є працевлаштованим та отримує пенсію, просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від його доходів, щомісячно з дня подання заяви на період навчання до ІНФОРМАЦІЯ_7. 
Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 03 серпня 2020 року на період навчання в Тернопільському національному економічному університеті до ІНФОРМАЦІЯ_7 та судовий збір в дохід держави в сумі 840, 80 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню на утримання сина ОСОБА_3 та розподілу судових витрат, вважаючи його в цій частині прийнятим з порушенням норм процесуального і матеріального права, з невідповідністю висновків суду обставинам справи та прийняти нове рішення яким стягнути з нього аліменти в розмірі 1/6 частки, а судовий збір - в сумі 420, 40 грн.
Не зважаючи на те, що можливість надання ним матеріальної допомоги сину в повному обсязі не заперечується, вважає, судом при прийнятті рішення не було враховано вимог ч. 1 ст. 182 СК України та не надано належної правової оцінки ряду наявних у нього обставин, що впливають на визначення розміру аліментів. 
Зокрема, посилається на те, що він є особою з інвалідністю ІІІ групи, яку встановлено довічно та у зв`язку з чим протипоказано важку працю; хворіє важкою формою цукрового діабету, тип 1 та рядом супутніх захворювань - діабетична полінейропатія, діабетична мікро-макроангіопатія нижніх кінцівок, у зв`язку із чим потребує постійної реабілітації, що вимагає значних коштів. Також є пенсіонером та перебуває на обліку в ГУ ПФ України в Тернопільській області, що підтверджується довідкою від 17.02.2015 року № 193. 
Зазначає, що саме через протипоказання важкої праці змушений був звільнитися із ПАП "Агропродсервіс".
Вказує, що рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 24.12.2012 року № 1901/2073/2012 з нього стягуються аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Також, поряд з неврахуванням судом вимог ст. 182 СК України посилається й на неврахування правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 03 червня 2020 року в справі № 760/9783/18-ц, відповідно до якого сімейний стан є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. При цьому, звертає увагу, що на його утриманні перебуває син від іншого шлюбу (з ОСОБА_5 ) - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та батько ОСОБА_7 , який є пенсіонером і теж потребує матеріальної допомоги.
Відзив від ОСОБА_2 на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.
У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 - адвокат Дарморіс О.М. апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи викладені в ній. 
Будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, позивач ОСОБА_2 у судовое засідання не з`явилася, що у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України дає суду підстави провести апеляційний розгляд справи в її відсутності.
Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. 
Судом встановлено, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бережанського районного суду від 17.09.2012 року розірвано (а.с.11).
Від даного шлюбу у сторін є двоє дітей: сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5-7) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу проживають з матір`ю.
Рішенням Бережанського районного суду від 24.12.2012 року з ОСОБА_1 стягувались аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 10).
ІНФОРМАЦІЯ_3 сину сторін ОСОБА_3 виповнилось 18 років і на його утримання було припинено стягнення аліментів. 
На даний час звернення з позовом повнолітній син сторін у справі ОСОБА_3 навчається на 2-му курсі Тернопільського національного економічного університету за спеціальністю "Фізична культура і спорт" на підставі договору про надання освітньої послуги між вищим навчальним закладом та фізичною особою від 08.08.2019 року (а.с. 8-9).
Відповідно до умов вказаного договору вартість навчання становить 60720 грн із помісячною оплатою в розмірі 1 320 грн, строк навчання з 01.09.2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_7.
В ході апеляційного розгляду справи також встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом III групи; причина інвалідності - захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Групу встановлено довічно, протипоказано важку фізичну працю. Вказана обставина стверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 05.02.2020 року серії 12 ААБ № 484597 (а.с. 23).
Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда від 05.02.2020 року № 69, виданої Обласною МСЕК № 2, ОСОБА_1 хворіє важкою формою цукрового діабету, тип 1 та рядом супутніх захворювань - діабетична полінейропатія, діабетична мікро-макроангіопатія нижніх кінцівок, у зв`язку з чим рекомендовано довічну повну медичну реабілітацію у лікувальних закладах, періодичну відновну терапію та профілактичні заходи у лікувальних закладах як в умовах стаціонару, так і амбулаторно; періодичну фізичну реабілітацію (а.с. 24-25).
21.09.2020 року ОСОБА_1 звільнено з посади охоронника служби охорони ПАП "Агропродсервіс" за згодою сторін, що підтверджується записом № 6 трудової книжки НОМЕР_1 (а.с. 42).
Згідно довідки ГУ ПФУ в Тернопільській області від 17.02.2015 року № 193 ОСОБА_1 є пенсіонером ДП служби та отримує пенсію по інвалідності (а.с. 44).         
Згідно довідки ГУ ПФУ в Тернопільській області від 10.09.2020 року № 221/04-19 ОСОБА_1 сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 45).        
ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 , виданим Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Тернопільській області від 03 грудня 2016 року (а.с. 46).
Батько ОСОБА_1 - ОСОБА_7 є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Тернопільській області та отримує пенсію за вислугу років, розмір якої складає 3 433, 08 грн, що підтверджується довідкою ГУ ПФУ в Тернопільській області від 23.09.2020 № 429 (а.с. 47).
У відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Таким чином положення ст. 199 СК України дозволяють зробити висновок, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідні роз`яснення містить п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»
Згідно вимог ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав, передбачених ст. ст. 199, 200 СК України для стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина у зв`язку з навчанням останнього.
Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, як таким, що зроблений з урахуванням вимог закону, що регулює спірні правовідносини та відповідно до наявних у матеріалах справи доказів.
Зокрема, встановивши, що повнолітній син ОСОБА_3 на час пред`явлення даного позову навчається на 2-му курсі денної форми навчання в ТНЕУ, яке є платним, проживає разом з матір`ю, а батько - відповідач у справі не заперечує наявного в нього обов`язку утримувати сина, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, з урахуванням часткового визнання відповідачем позову прийшов до вірного висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в зв`язку з навчанням.
Разом із тим, що стосується висновку суду в частині розміру стягуваних аліментів, колегія суддів, з таким висновком погодитися не може, оскільки даний висновок не грунтується на наявних у справі доказах.
Судом не дано жодної правової оцінки запереченням відповідача ОСОБА_1 , викладеним у письмовому відзиві й підтверджених рядом долучених до нього доказів, в частині можливості сплати ним аліментів лише у розмірі 1/6 частки від усіх його доходів. 
Беручи до уваги стан здоров`я відповідача ОСОБА_1 (наявну в нього 3-тю групу інвалідності, що виключає важку працю; ряд хронічних захворювань, наявність яких потребує довічної реабілітації, як в умовах стаціонару, так і амбулаторно, що в свою чергу вимагає додаткових матеріальних затрат); факт звільнення 21.09.2020 року (під час розгляду даної справи) відповідача з роботи з посади охоронця, пов`язаний з рекомендаціями МСЕК; отримання ним доходу на час розгляду даної справи лише у вигляді пенсії; наявність у нього на утриманні малолітнього сина від іншого шлюбу, 2016 р.н., та непрацездатного батька-пенсіонера; факт продовження сплати аліментів на утримання спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у відповідача можливості сплачувати на користь позивача аліменти в сумі ј частки від усіх його видів доходів щомісячно для утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням і наявності правових підстав для врахування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині можливості надання матеріальної джопомоги в розмірі 1/6 частки від усіх його доходів, як таких, що заслуговують на увагу.
У відповідності до вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Беручи до уваги те, що судом першої інстанції не враховано усіх обставин, що мають значення для справа й не надана таким належна правова оцінка, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для зміни рішення Бережанського районного суду в даній справі в частині визначення розміру частки аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в користь позивача й зменшення такої з ј до 1/6 від усіх доходів відповідача щомісячно, і як наслідок - для часткового задоволення апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 та часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , оскільки, на думку колегії суддів, зменшення судом апеляційної інстанції визначеного судом першої інстанції розміру аліментів можливе шляхом зміни, а не скасування рішення, що повністю відповідає роз`ясненням, викладеним Пленумом Верховного Суду України у п. 19 його постанови від 24.10.2008 року № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку", згідно яких, у випадку можливості усунення помилок у неправильно прийнятому рішенні без його скасування, не змінюючи його суті, якщо такі (помилки) стосуються окремих його частин, зокрема, у разі виправлення помилок суду першої інстанції щодо розміру суми, що підлягає стягненню, розподілу судових витрат тощо апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції. 
У відповідності до п.п. б), г) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції у випадку зміни судового рішення повинна містити відповідно інформацію щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції та щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Згідно вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
На підставі ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі, в тому числі, визнання позову відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону , на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхилено частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З урахуванням того, що позивач ОСОБА_2 за подання даного позову від сплати судового збору на користь держави звільнена відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір", з відповідача ОСОБА_1 у зв`язку з частковим задоволенням позову підлягають стягненню судові витрати на користь держави. 
Разом із тим, що стосується розміру судових витрат, такі, на думку колегії суддів, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь держави в розмірі 50 відсотків судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, та складає в даному випадку 420 грн. При цьому, з урахуванням того, що обов`язок щодо визначення розміру частки аліментів, які будуть стягуватися на дитину, згідно вимог ч. 1 ст. 183 СК України, покладається на суд (а не на сторони по справі), на думку колегії суддів, часткове невизнання відповідачем позову, що стосується розміру аліментів, в той час як вимоги позивача щодо можливості сплати аліментів ним визнавалися до початку розгляду справи по суті (що стверджується змістом його письмового відзиву на позовну заяву), не може впливати на розмір стягнення з нього судового збору. 
Керуючись ст.ст. 35 ч.ч. 1, 3; 141 ч.ч. 6, 13; 142 ч. 1; 259 ч.ч. 1, 2, 6, 8; 374 ч. 1 п. 1; 375 ч. 1; 381 ч.ч. 1, 3; 382 ч.ч. 1, 2; 384 ч. 1; 389 ч. 1 п. 1; 389 ч. 2 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 182 ч. 1 Сімейного кодексу України, суд апеляційної інстанції 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2020 року - змінити, зменшивши розмір частки аліментів, що підлягають стягненню з відповідача та розмір судових витрат.
Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_2 , ідент. номер НОМЕР_3 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки від усіх його доходів щомісячно, починаючи з 03.08.2020 року на період навчання в Тернопільському національному економічному університеті до ІНФОРМАЦІЯ_7.
Стягнути з ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) грн 40 (сорок) коп. судових витрат у дохід держави, пов`язаних розглядом справи судом першої інстанції. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції в особі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Дата складання повного судового рішення 22 березня 2021 року.

Головуючий 
Судді