СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" березня 2021 р.                                                                                Справа №922/3918/20  
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді  суддів: За участю секретаря судового засідання: За участю представників сторін: від позивача:    від відповідача:     від третьої особи:	Чернота Л. Ф. Медуниця О.Є., Радіонова О. О.  Телеснюк І.В.   Парахіна В.В. (адвокат), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ЗП №001684 від 26.06.2018, довіреність №01-15/261 від 16.09.2020  Шипенко М. С. (адвокат), ордер серії ХВ №1431000280 від 12.01.2021 року на надання правової допомоги, свідоцтво №5452 від 27.03.2019 року про право на заняття адвокатською діяльністю                                                               не з`явились	
розглянувши  апеляційну  скаргу (вх.№454Х/3)	 Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут",                   м. Харків	
на ухвалу Господарського суду	 Харківської області  	
від	25.01.2021 року (повне ухвали складено 26.01.2021 року)	
у справі за позовом за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача:  до  про	№922/3918/20  (суддя - Лаврова Л.С.) Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут",                   м. Харків   Акціонерне товариство "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО", м. Харків  Комунального підприємства "Жилкомсервіс", м. Харків  стягнення коштів	

В С Т А Н О В И В:

          До Господарського суду Харківської області звернулося Приватне акціонерне товариство "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" з позовом №15-10/660 від 25.11.2020 року до Комунального підприємства "ЖИЛКОМСЕРВІС" та просить суд стягнути з Комунального підприємства "Жилкомсервіс" на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" заборгованість за договором №011670,01 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у розмірі 4 220 071, 67 грн., а саме: заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 3 995 255 грн. 36 коп. на п/р із спеціальним режимом використання в філії ХОУ AT "Ощадбанк" № НОМЕР_1 , МФО 351823, код ЄДРПОУ 42206328; пеню у розмірі 186 051 грн. 98 коп., 3% річних у розмірі 24 764 грн. 34 коп. та індекс інфляції у розмірі 13 999 грн. 99 коп. на п/р НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) в АТ "Мегабанк", МФО 351629, код ЄДРПОУ 42206328; покласти витрати зі сплати судового збору в розмірі 63 301 грн. 08 коп. згідно зі ст. 129 ГПК України на Відповідача, зобов`язавши сплатити на п/р НОМЕР_3 в АТ "Мегабанк",  МФО 351629, код ЄДРПОУ 42206328.
Ухвалою суду від 07.12.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі призначено, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи.
16.01.2021 до суду від Комунального підприємства «Жилкомсервіс» надійшло клопотання (вх. №911 від 16.01.2021) про призначення комплексної електротехнічної та економічної експертизи, проведення якої відповідач просить доручити Харківському науково - дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса.
Обґрунтовуючи подане клопотання про призначення експертизи, відповідач, зокрема, вказує, що у випадку встановлення невідповідності первинних документів бухгалтерського обліку (рахунків, актів приймання - передачі) вимогам НПА у сфері електроенергетики, в залежності від критеріїв невідповідності, можна буде констатувати або необхідність здійснення перерахунку суми заборгованості за спірний період, або не підтвердження документального факту отримання електричної енергії, або ненастання обов`язку щодо оплати за отриману електричну енергію, що з урахуванням суті спору, має важливе значення для правильного вирішення справи.
Отже, відповідач зазначив на необхідності призначення комплексної електротехнічної та економічної експертизи.
          Відзначає, що у рахунках на оплату електричної енергії за липень-жовтень                       2020 року було встановлено відмінні від зазначених Регулятором тарифів та складових ціни електричної енергії, а саме: тариф на послуги з розподілу електричної енергії у рахунках зазначений: 0, 60907 грн./кВт год; тариф на спожиту електричну енергію встановлений на рівні 0,75 грн./кВт год - 1, 4 грн/кВт год., що свідчить про застосування позивачем при виставленні рахунків ціни (тарифів), які не передбачені та є відмінними від зазначених тарифів у Договорі.
          Крім того, відповідно до підпункту 2, п 7.2. договору, постачальник зобов`язується обчислювати і виставляти рахунки споживачу відповідно до вимог та у порядку. передбаченому ПРРЕЕ та цим Договором.
          Відповідно до п. 4.14 Розділу IV ПРРЕЕ платіжний документ (рахунок) формується електропостачальпнком за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу. Вимоги щодо порядку та форми надання інформації в платіжних документах (рахунках) електропостачальника встановлені розділом IX цих Правил.
          Відповідно до п. 4.3. Розділу IV ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.
          Тобто, як зазначає і сам позивач, відомості про обсяги спожитої електричної енергії, які включаються до рахунків на оплату надаються АТ «Харківобленерго», яке здійснює комерційний облік електричної енергії, відповідно до ККО.
          Відповідно до п.п. 4.4.4. п. 4 Розділу IV ККО, площадки комерційного обліку створюються для визначення та виділення електроустановки або сукупності електроустановок у межах технологічних електричних мереж об`єкта електроенергетики за ознакою зобов`язань щодо забезпечення окремого комерційного обліку електричної енергії (у разі використання різних тарифних планів, тарифних коефіцієнтів, різної вартості електричної енергії) тощо.
          Відповідач вважає, що виставлені рахунки на оплату за спірний період містять відомості про обсяги електричної енергії, спожитої відповідачем із розмежуванням за напрямками (технічні цілі/паркінг/населення тощо) та із застосування різних тарифів щодо окремого спожитого обсягу електричної енергії.
          Натомість, Розділ 4 Статуту відповідача свідчить про те, що в цілях своєї статутної діяльності останній отримує електричну енергію для використання у технічних цілях (робота ліфтів, насосів, замково-переговорних пристроїв) та освітлення дворів, східців, паркінгу для особистого користування мешканців будинку.
20.01.2021 до суду від Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи (вх. № 1372).
          Позивач в обґрунтування поданого заперечення посилається на те, що ч. 1 п. 9.6.1. "Правил роздрібного ринку електричної енергії", затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 Електропостачальник зобов`язаний у рахунках за електричну енергію та на власному веб-сайті в особистому кабінеті споживача зазначити інформацію про: діючі ціни (тарифи), за якими здійснюється розрахунок, із окремим зазначенням елементів таких цін (тарифів) у розрізі ціни на електричну енергію (як товару), тарифу на передачу електричної енергії, тарифу на розподіл електричної енергії, ціни (тарифу) на послуги з електропостачання, податків та їх розміру, складової диспетчеризації, вартості послуги комерційного обліку, інших складових (за наявності); значення попередніх та поточних показів засобу вимірювання, у тому числі за періодами часу доби у разі розрахунків за тарифами, диференційованими за періодами часу доби; обсяг електричної енергії у порядку надання електропостачальником споживачам даних щодо споживання ними електричної енергії; розмір наданої житлової субсидії та/або пільги (у разі наявності); розмір наданої компенсації у разі недотримання електропостачальником (оператором системи) показників якості електропостачання; надлишок (переплату) оплаченої, але не спожитої електричної енергії або недоплату за спожиту, але не оплачену електричну енергію; адреси, телефони, веб-сайти для подання заяв, претензій та скарг та надання повідомлень про загрозу для безпеки експлуатації електросистем; реквізити для оплати спожитої електричної енергії (розрахунковий рахунок електропостачальника, номер особового рахунка або номер договору споживача); період, за який проводиться розрахунок; суму до оплати та дату, до якої необхідно сплатити; строк, протягом якого споживач має попередньо проінформувати свого електропостачальника про бажання перейти до іншого електропостачальника номер договору, строк, протягом якого споживач має право змінити електропостачальника без штрафних санкцій.
          Тобто, рахунок ПрАТ "Харківенергозбут" повинен містити інформацію, що передбачена законодавцем та надаватись у строки встановлені у Комерції пропозиції.
          Окрім цього відповідно до ч.5 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999, підприємство самостійно визначає облікову політику підприємства, обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових дані розроблює систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) облік; звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.
          Згідно зі ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені обліковані документи.
          Акт приймання-передачі електричної енергії є підтвердженням наявності чи відсутності фактів передачі однією стороною та прийняття іншою стороною предмета договору (електроенергії). Тобто такий акт є лише доказом виконання сторонами обов`язків за договором.
          Позивач зазначає, що питання встановлення відповідності первинних документів бухгалтерського обліку має виключно правовий характер, а отже визначити відповідність рахунку та акту приймання передачі має саме суд на підставі поданих сторонами доказів.
          Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.01.2021 року задоволено клопотання відповідача про призначення судової експертизи (вх.   911    від 16.01.2021 р.). Призначено судову експертизу, доручено її проведення Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса Міністерства юстиції України (61177, м.Харків, вул. Золочівська, 8а).
          На розгляд та вирішення експерта поставлено наступні питання: 
- чи відповідають первинні документи бухгалтерського обліку (рахунки, акти приймання передачі) за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 р. №011670,01, оформлені за період липень 2020 р. - жовтень 2020 р., вимогам: Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р., Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП №311 від 14.03.2018 р. та умовам згаданого договору? 
- якщо не відповідають, то у чому конкретно така невідповідність?
Попереджено експерта про відповідальність, передбачену статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Для проведення експертизи направлено експертам матеріали справи №922/3918/20 та один примірник ухвали. Обов`язок по сплаті витрат за проведення експертизи покласти на заявника - Комунальне підприємство "ЖИЛКОМСЕРВІС" (Україна, 61052, Харківська обл., місто Харків, вул. Конторська, будинок 35, ідентифікаційний код особи 34467793). Зобов`язано Комунальне підприємство "ЖИЛКОМСЕРВІС" на протязі трьох банківських днів з дня отримання рахунку, оплатити рахунок за проведення експертизи та докази оплати надати господарському суду на протязі 3 днів з моменту оплати. Зобов`язано експертну установу повідомити суд про закінчення експертизи, а експертний висновок направити на адресу Господарського суду Харківської області разом із матеріалами справи. Провадження у справі №922/3918/20 зупинено до отримання висновку судової експертизи.
Не погодившись із постановленою ухвалою суду від 25.01.2021 р., Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут», м. Харків звернулось з апеляційною скаргою №23/146 від 01.02.2021 року, в якій останній просить:
- скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 25.01.2021 року по справі №922/3918/20 про призначення експертизи та зупинення провадження у справі;
- направити справу №922/3918/20 до господарського суду Харківської області для продовження розгляду;
- покласти витрати зі сплати судового збору на відповідача.
          В обгрунтування доводів апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що, питання встановлення відповідності первинних документів бухгалтерського обліку має виключно правовий характер, а отже визначити відповідність рахунку та акту приймання  передачі має суд на підставі поданих сторонами доказів.
          З наведених апелянтом норм права вбачається, що суд зобов`язаний з урахуванням думки сторін встановити, яку саме експертизу необхідно призначити, які саме об`єкти та матеріали необхідні для проведення експертизи з урахуванням предмету та підстав позову, а також встановити їх наявність чи відсутність в матеріалах справи та вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для витребування відповідних об`єктів, необхідних для проведення експертизи.
          Суд першої інстанції не навів належних обґрунтувань щодо необхідності призначення у даній справі експертизи та не зазначив, які саме спеціальні знання необхідні суду для перевірки розрахунку заборгованості відповідача і чому таку перевірку суд не може здійснити самостійно. Поряд з цим, суд не вказав, які фактичні дані, що входять до предмета доказування, з урахуванням наявних у справі доказів, не можуть бути встановлені судом при вирішенні даного спору без призначення судової експертизи.
          Скаржник вважає, що посилання відповідача на те, що непогодження з ціною на електричну енергію, не може бути підставою для призначення експертизи, оскільки саме сторони мають доводити свої вимоги і заперечення; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; кожна сторона несе ризики настання  наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій, збирання, перевірка доказів та встановлення обставин справи  є повноваженням суду, а не експерта.
           Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2021 року визначено колегію у складі: Чернота Л. Ф. - головуючий суддя (доповідач), судді: Зубченко І. В., Радіонова О. О.
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 року, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», м. Харків на ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.01.2021 року (повний текст ухвали складено та підписано 26.01.2021 року) у справі №922/3918/20. Встановлено учасникам справи строк         до 25.02.2021 року включно        для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копій та доданих до нього документів іншим сторонам у справі. Розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», м. Харків на ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.01.2021 року (повний текст ухвали складено та підписано 26.01.2021 року) у справі №922/3918/20 призначено на     "03" березня 2021 р. о 14:30    год.
В судовому засіданні 03.03.2021р. оголошено перерву до 09.03.2021р. о 10:30 год., про що учасників справи було повідомлено під розписку.
У зв`язку з відпусткою судді Зубченко І.В., відповідно до ст. 126 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», і на виконання рішення зборів суддів Східного апеляційного господарського суду №1 від 02.10.2018 р., №2 від 16.10.2018 р. здійснено заміну зазначеного судді у складі колегії суддів у справі №922/3918/20 шляхом автоматизованого розподілу.
          Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2021 сфоромовано склад колегії суддів (за наявності): головуючий суддя -                    Чернота Л.Ф., судді: Медуниця О.Є., Радіонова О.О
В судовому засіданні апеляційної інстанції 09.03.2021  року представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 25.01.2021 року по справі №922/3918/20 про призначення експертизи та зупинення провадження у справі. Направити справу №922/3918/20 до господарського суду Харківської області для продовження розгляду. Судові витрати покласти на відповідача.
          Представник відповідача заперечував проти вимог, викладених в апеляційній скарзі, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу, просив апеляційну скаргу ПрАТ «Харківенергохбут» залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Харківської області від 25.01.2021 р. у справі №922/3918/20 - без змін.
          Представник Акціонерного товариства "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача) в судове засідання 09.03.2021 року не з`явився,  був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи (а.с.47).
          Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка третьої особи обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначеного представника за наявними у справі матеріалами.
          Крім того, судом врахований принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також враховано положення   ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яким передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.
          Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
          Приписами статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
          Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 Господарського процесуального кодексу             України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою технічних засобів фіксації та було складено протокол судового засідання.
          Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
          Приписами статей 2, 11 Господарського процесуального кодексу України закріплено вказаний конституційний принцип та передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права; розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.ч. 1, 2 ст. 11 ГПК України).
          Крім того, згідно із частиною 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
          Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ГПК України).
          Отже, під час здійснення судочинства суд у своїй діяльності повинен не лише правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін, а й додержуватись норм процесуального права.
          Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши викладені в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку   ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
          За даною справою, предметом є стягнення з Комунального підприємства "Жилкомсервіс" на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" заборгованості за договором №011670,01 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у розмірі 4 220 071,67 грн. за період з 01.07.2020 по 01.11.2020 року.
          В свою чергу, відповідач позов не визнає та в обґрунтування вказує, що тарифи зазначені позивачем у рахунках на оплату електричної енергії за липень - листопад 2020 року було встановлено відмінні від зазначених Регулятором тарифів та складових ціни електричної енергії, а саме: тариф на послуги з розподілу електричної енергії у рахунках зазначений: 0,60907 грн/кВт год.; тариф на спожити електричну енергію встановлений на рівні 0,75 грн/кВт год. - 1,4 грн/кВт год., що на думку відповідача свідчить про застосування позивачем при виставленні рахунків цін (тарифів), які не передбачені та є відмінними від зазначених тарифів у договорі.
          Судова колегія не погоджується з висновками місцевого господарського суду про  необхідність судової експертизи в даній справі за визначеним колом питань, які зазначені в оскаржуваній ухвалі.
          Крім того, є передчасними висновки що саме за даною справою ця необхідність викликана тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних досліджень.
          Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" - судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
          За змістом розділу ІІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. №53/5, основними завданнями економічної експертизи є визначення, у т. ч., документальної обґрунтованості оформлення операцій з надання послуг; встановлення фактів документального підтвердження заявлених у позовних вимогах обсягів заборгованості за надані послуги за договором; визначення документальної обґрунтованості розрахунків з дебіторами і кредиторами; документальної обґрунтованості аналізу складу витрат тощо.
          Частинами 1, 2 статті 98 Господарського процесуального кодексу України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
          За приписами статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
           1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
           2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
          У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.
          Відповідно до статті 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
          Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві викликана тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних досліджень.
          Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (ст.98 Господарського процесуального кодексу України).
          Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
          Дана правова позиція висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2018 у справі №907/425/16 та від 24.01.2018 у справі №917/50/17.
          Отже, підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, що мають значення для справи, для такого з`ясування необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
          Враховуючи вимоги процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд ухвали господарського суду виключно в частині призначення у справі судової експертизи та зупинення провадження у справі. Отже, предметом розгляду апеляційного провадження є питання щодо наявності чи відсутності підстав для призначення такої експертизи і, як наслідок, зупинення провадження у справі.
          Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
          Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
          Згідно зі ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
          У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
          Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
          Частиною 2 статті 76 ГПК України унормовано, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
          Як вищезазначено, предметом даного спору є вимога про стягнення з Комунального підприємства "Жилкомсервіс" на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" заборгованості за договором №011670,01 від 01.01.2019 р. про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у розмірі                       4 220 071,67 грн.
          При цьому, на вирішення експерта поставлено, зокрема питання: Чи відповідають первинні документи бухгалтерського обліку (рахунки, акти приймання передачі) за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 №011670,01, оформлені за період липень 2020 - жовтень 2020 вимогам: Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018р., Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 та умовам згаданого договору?
          У даному випадку, ч. 1 п. 9.6.1. "Правил роздрібного ринку електричної енергії", затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 унормовано, що електропостачальник зобов`язаний у рахунках за електричну енергію та на власному веб-сайті в особистому кабінеті споживача зазначити інформацію про: діючі ціни (тарифи), за якими здійснюється розрахунок, із окремим зазначенням елементів таких цін (тарифів) у розрізі ціни на електричну енергію (як товару), тарифу на передачу електричної енергії, тарифу на розподіл електричної енергії, ціни (тарифу) на послуги з електропостачання, податків та їх розміру, складової диспетчеризації, вартості послуги комерційного обліку, інших складових (за наявності); значенні попередніх та поточних показів засобу вимірювання, у тому числі за періодам часу доби у разі розрахунків за тарифами, диференційованими за періодами часу доби; обсяг електричної енергії у порядку надання електропостачальнико споживачам даних щодо споживання ними електричної енергії; розмір надане житлової субсидії та/або пільги (у разі наявності); розмір наданої компенсації у разі недотримання електропостачальником (оператором системи) показників якості електропостачання; надлишок (переплату) оплаченої, але не спожито; електричної енергії або недоплату за спожиту, але не оплачену електричну енергію; адреси, телефони, веб-сайти для подання заяв, претензій та скарг та надання повідомлень про загрозу для безпеки експлуатації електросистем; реквізити для оплати спожитої електричної енергії (розрахунковий рахунок електропостачальника, номер особового рахунка або номер договору споживача); період, за який проводиться розрахунок; суму до оплати та дату, до якої необхідно сплатити; строк, протягом якого споживач має попередньо проінформувати свого електропостачальника про бажання перейти до іншого електропостачальника; номер договору, строк його дії та можливість пролонгації; строк, протягом якого споживач має право змінити електропостачальника без штрафних санкцій.
          Також за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Крім того, бланк рахунка-фактури не входить ні до складу типових форм, затверджених Держкомстатом, ні до переліку спеціалізованих форм, затверджених міністерствами та відомствами України.
          Тобто рахунок ПрАТ "Харківенергозбут" повинен містити інформацію, що передбачена ч. 1 п. 9.6.1. Правил та надатись у строки встановлені у Комерційній пропозиції.
          Згідно ст.9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій, які повинні відповідати вимогам п. 2.4 Положення №88 Наказу Мінфіну від 24.05.95 р.
          Так, п. 2.4 Положення №88 Наказу Мінфіну від 24.05.95 р. встановлено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
          Відповідне також підтверджується у листі Міністерства фінансів України №31-11410-06-5/4339 від 16.02.2017 (том 2, а.с.37).
          За даною справою, питання встановлення відповідності первинних документів бухгалтерського обліку має виключно правовий характер, а отже визначити відповідність рахунку та акту приймання передачі  має саме суд на підставі поданих сторонами доказів.
Стаття 228 ГПК України    передбачає такий вид зупинення провадження у справі як факультативний, тобто необов`язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд, зокрема, у випадках призначення судової експертизи.
          Зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.
          При цьому необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/5425/18 та від 20.06.2019 у справі №910/12694/18.
          Отже, приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не навів жодних обґрунтованих підстав необхідності призначення експертизи у даній справі та доводів щодо співвідношення предмету експертного дослідження з предметом спору в межах даної справи, а лише обмежився посиланням на доцільність призначення експертизи, для повного та всебічного розгляду даної справи та складність даної справи та її обставин у сукупності. Також, судом першої інстанції не зазначено, які саме спеціальні знання необхідні суду для перевірки розрахунку заборгованості відповідача  і чому таку перевірку суд не може здійснити самостійно. Поряд з цим, суд не вказав, які фактичні дані, що входять до предмета доказування, з урахуванням наявних у справі доказів, не можуть бути встановлені судом при вирішенні даного спору без призначення судової експертизи. 
          Також, при прийнятті оскаржуваної ухвали суд не визначив яку саме експертизу слід призначити, а лише зазначив, що вона є комплексною, не дослідив які об`єкти та матеріали необхідні для її проведення, а також не встановив їх наявність чи відсутність в матеріалах справи.
          Посилання відповідача на те, що непогодження з ціною на електричну енергію не може бути підставою для призначення експертизи, оскільки саме сторони мають доводити свої вимоги і заперечення; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; кожна сторона несе ризики настання  наслідків. Пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій; збирання, перевірка доказів та встановлення обставин справи є повноваженням суду, а не експерта.
          З урахуванням вищевикладеного, колегією суддів відхиляються заперечення відповідача, наведені у відзиві на апеляційну скаргу.
          Вищевикладені процесуальні порушення, допущені місцевим господарським судом, при постановленні ухвали зумовлюють необхідність скасування оскаржуваної ухвали суду з направленням даної справи на розгляд до суду першої інстанції.
          Відповідно до пункту 6 частини 1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
          Згідно зі ст.280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
          На підставі ст.243, 270, 271 пункту 6 частини 1 ст. 275, 280 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги у даній справі та скасування ухвали суду першої інстанції, відмовивши у задоволенні клопотання про призначення експертизи, для продовження розгляду справи.
          Виходячи з приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у разі, якщо справа вирішується по суті. У випадках скасування ухвали господарського суду і передачі справи на розгляд суду першої інстанції розподіл судових витрат у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами розгляду справи по суті, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
          При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що оскільки судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у ч.3 ст.271 ГПК України, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, має здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи по суті.
          Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 273, пунктом 6 частини 1 ст.275, ст. 277, ст.280, ст.ст. 281 - 283 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут",                   м. Харків на ухвалу господарського суду Харківської області від 25.01.2021 у справі №922/3918/20  задовольнити.
          Ухвалу господарського суду Харківської області від 25.01.2021 у справі №922/3918/20 скасувати.
          Справу №922/3918/20 направити до господарського суду Харківської   області для подальшого розгляду.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до           Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.
          У судовому засіданні 09.03.2021р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
          Повний текст постанови складено та підписано 09.03.2021  р.

Головуючий суддя                                                                    Л.Ф. Чернота

Суддя                                                                                           О.Є. Медуниця  

Суддя                                                                                           О.О. Радіонова