Провадження № 33/4820/8/21 
Справа № 676/2346/20 Головуючий в 1-й інстанції Драч І. В. 
Категорія: ч.1 ст.130КУпАП Доповідач Кулеша Л. М. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2021 року м. Хмельницький

       Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Воєвідка М.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника Воєвідка М.Я. на постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2020 року, –

в с т а н о в и л а:

Цією постановою          ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого  ч.1 ст.130 КУпАП  та призначено йому стягнення у виді штрафу 10200 (десять тисяч двісті) грн., що відповідає 600 (шестисот) неоподатковуваним мінімумам доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
За постановою місцевого суду,  ОСОБА_1 10 травня 2020 року о 0 год. 54 хв. на автодорозі Н-03 Житомир-Чернівці, на 288 км. (пост «Довжок»), керував транспортним засобом Опель Зафіра державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагували на світло, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідала обстановці, в присутності двох свідків, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із таким рішення місцевого суду, захисник Воєвідко М.Я. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову місцевого суду, провадження по справі закрити на підставі п.6 ч.1 ст.247КУпАП. 
Апелянт стверджує, що в протоколі про адміністративне правопорушення посилання працівника поліції на стан очей ОСОБА_1 не відповідає вимогам інструкції п.4, тому таке твердження є сумнівним.
Крім того, формулювання складу правопорушення працівником поліції сумнівне та не збігається з фактичними обставинами події.
Звертає увагу, що суд першої інстанції не дослідив всі докази справи, не допитав свідків, тому дав невірну оцінку фактичним обставинам справи, не дотримався п.24 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Воєвідка М.Я., на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративного справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.
Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про повне доведення вини ОСОБА_1 у скоєні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.
Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №309477 від 10.05.2020 року слідує, що ОСОБА_2 , на автодорозі Н-03 Житомир-Чернівці 288 км., керував транспортним засобом Опель Зафіра державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, зіниці очей не реагували на світло, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку,  в присутності двох  свідків, відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР (а.с.1), за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
З пояснень свідків ОСОБА_3 (а.с.3) та ОСОБА_4 (а.с.4) слідує, що вони були очевидцями того, як ОСОБА_1 відмовився пройти перевірку для визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому Законом порядку і були присутніми при складані протоколу про адміністративне правопорушення.
З пояснень свідка поліцейського ОСОБА_5 , в судовому засіданні першої інстанції, убачається, що в травні 2020 року він перебував на службі на посту «Довжок», зі сторони м. Чернівці, і ним був помічений автомобіль, який рухався без увімкненого ближнього світла фар. Водію було повідомлено причину зупинки, на місці зупинки було виявлено, що водій не має при собі посвідчення водія, також у нього були явні ознаки наркотичного сп`яніння: відсутність реакції зіниць очей на яскраве світло ліхтарика, зіниці були постійно розширені. Останній відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, який проводиться виключно у спеціально визначеному медичному закладі компетентним лікарем (у с.Скаржинці). Після складення протоколу ОСОБА_1 з місця події втік на власному транспортному засобі, можливості наздогнати водія не було, оскільки службовий транспортний засіб був технічно несправний.
Також з пояснень свідка поліцейського ОСОБА_6 убачається, що він 10 травня 2020 року перебував на чергуванні на посту «Довжок». Інспектором Гуменюком О.М. був зупинений водій ОСОБА_1 , який керував автомобілем без ввімкнених ближніх фар і у якого виявили ознаки наркотичного сп`яніння, тому він зупинив двох свідків, які були присутні при документуванні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. 
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів,  ОСОБА_1  та його захисником  не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 , пояснив, що він місце та час зупинки не оскаржує, а лише вважає, що запропонований огляд на стан наркотичного сп`яніння він повинен був проходити в Кам`янець-Подільському медичному закладі охорони здоров`я, з цих підстав, із-за віддаленості місцевості, він відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі с.Скаржинці. 
З переглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, з причин не увімкнутих фар в темну пору доби. У ході спілкування, було з`ясовано що у водія ОСОБА_1 відсутнє посвідчення водія та його поведінка і вигляд мають ознаки наркотичного сп`яніння. Останньому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, який знаходиться в с.Скаржинці. ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, в присутності двох свідків, пояснивши, що поспішає і бажає такий огляд пройти, лише, в медичному закладі міста Кам`янець-Подільського.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не дослідив всі докази справи, не допитав свідків, тому дав невірну оцінку фактичним обставинам справи, спростовуються сукупністю доказів які були дослідженні судом першої та апеляційної інстанції та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні.
Твердження ОСОБА_1 та захисника Воєвідка М.Я. про те, що саме в найближчому медичному закладі, в м. Кам`янець-Подільському, повинен був проводитись огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , є необґрунтованим, оскільки, відповідно до Наказу Хмельницької обласної державної адміністрації Департементу охорони здоров`я №130 від 11.10.2018 року обласну психіатричну лікарню №1 (Ярмолинецький район с.Скаржинці) (з 01.10.2019 р. реорганізовано в КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради) введено у перелік лікувально-профілактичних закладів області, яким надано право на проведення медичного огляду осіб на предмет алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Інші медичні заклади області права на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння не мають.
Такі обставини дають підстави апеляційному суду розцінити бажання ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в іншому закладі, який не входить в цей перелік, як відмову від проходження встановленого огляду.
Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.  
Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладене на  ОСОБА_1 , адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається. 
Керуючись ст.289, ст.294 КУпАП, суддя- 
п о с т а н о в и л а:
Постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького 
апеляційного суду                                        Л.М.Кулеша