ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 520/11464/2020
адміністративне провадження № К/9901/247/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача                                                    Мельник-Томенко Ж.М., 
суддів -                                                             Жука А.В., 
                                                                      Мартинюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 (головуючий суддя - О.М. Шляхова)
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2020 (головуючий суддя - Г.Є. Бершов, судді - І.С. Чалий, І.М. Ральченко)
у справі № 520/11464/2020
за позовом ОСОБА_1 
до Національного агентства з питань запобігання корупції, 
Керівника Департаменту запобігання та виявлення корупції Національного агентства з питань запобігання корупції Деркача Сергія Анатолійовича,
Офісу Генерального прокурора, 
Начальника третього відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора Кричуна Василя Васильовича
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог 
1. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції, Керівника Департаменту запобігання та виявлення корупції Національного агентства з питань запобігання корупції             Деркача С.А., Офісу Генерального прокурора, Начальника третього відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора Кричуна В.В. , в якому просив:
- визнати дії керівника Департаменту запобігання та виявлення корупції Національного агентства з питань запобігання корупції Деркача С.А. щодо направлення повідомлення від 19.05.2020 позивача на розгляд відповідно вимог частини третьої статті 53-2 Закону України «Про запобігання корупції» до Офісу Генерального прокурора, органу до повноважень якою не належить розгляд цього повідомлення, протиправними;
- визнати дії начальника третього відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора Кричуна В.В. щодо розгляду вказаного повідомлення позивача на власний розсуд протиправними; 
- зобов`язати Офіс Генерального прокурора повернути до Національного агентства з питань запобігання корупції повідомлення позивача від 19.05.2020 для розгляду відповідно вимог Закону України «Про запобігання корупції»;
- зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції зареєструвати його повідомлення 19.05.2020 з доданими ним документами, після чого передати його на розгляд відповідно положень частини третьої статті 53-2 Закону України «Про запобігання корупції» уповноваженій на те особі, яка має право розглядати Повідомлення викривачів;
- зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції направити позивачу повідомлення про прийняття та реєстрацію його повідомлення від 19.05.2020;
- зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції надати позивачу інформацію стосовно передачі його повідомлення від 19.05.2020 19.05.2020 року на розгляд уповноваженій особі розглядати повідомлення викривачів, в якому вказати: особу, якій передано на розгляд вказане повідомлення та норми законодавчої бази щодо права передачі цій особі вказаного повідомлення та наявності повноважень розглядати цією особою повідомлення викривачів;
- зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції вирішити питання про надання позивачу психологічної допомоги, за порушення його прав викривача Деркачем С.А. та Кричуном В.В. при розгляді його повідомлення від 19.05.2020.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
2. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву повернуто позивачеві.
3. При прийнятті ухвали суд першої інстанції виходив з того, що підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні, а тому дійшов висновку щодо повернення позовної заяви позивачу, оскільки останнім недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, не усунуто.  
4. Позивач оскаржив ухвалу суду першої інстанції до апеляційного суду. 
5. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 по справі № 520/11464/2020 залишено без змін.
6. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
7. Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій позивач подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, направити справу для продовження її розгляду судом першої інстанції.  
8. Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди скаржника з висновками суду першої інстанції, які підтримані апеляційним судом, щодо відсутності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви. 
Позиція інших учасників справи
9. У відзиві на касаційну скаргу представник Офісу Генерального прокурора з доводами та вимогами касаційної скарги не погоджується, просить касаційну скаргу позивача залишити без задоволення, ухвалу та постанову судів попередніх інстанцій - без змін. 
10. Національне агентство з питань запобігання корупції у відзиві на касаційну скаргу зазначає про необґрунтованість касаційної скарги, просить у задоволенні касаційної скарги відмовити у повному обсязі.   
Рух касаційної скарги
11. Ухвалою Верховного Суду від 22.01.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
12. Ухвалою Верховного Суду від 15.03.2021 адміністративну справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Нормативне врегулювання
13. Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
14. Статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вимоги щодо форми та змісту позовної заяви. 
15. Статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено документи, що додаються до позовної заяви.
16. Відповідно до частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
17. Пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
18. Частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
19. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (частина друга статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України). 
20. Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
21. Частиною п`ятою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
22. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді (частина шоста статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).
23. Відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
24. Згідно з частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
25. Частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
26. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір». 
27. За змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Оцінка Верховного Суду
28. З матеріалів справи встановлено, що у зв`язку із невідповідністю позовної заяви ОСОБА_1 вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2020 позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу термін - п`ять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом обґрунтування, які саме права позивача були порушені, подання до суду наявних у позивача доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та надання доказів сплати судового збору в розмірі 3  363, 20 грн. Крім того, у вказаній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що наданих позивачем доказів недостатньо для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої, частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» і таке питання не може бути розглянуте тільки на підставі довідки про розмір нарахованої та виплаченої пенсії за 2019 календарний рік, оскільки позивачем могли отримуватися інші доходи, які не відображаються у Пенсійному фонді, в тому числі довідки з Державної податкової служби України (її територіального органу) про відсутність інших доходів.
29. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020, враховуючи подані позивачем докази його майнового стану, зменшено позивачу розмір судового збору за подання позовної заяви до рівня 840, 80 грн. Повідомлено позивачу, що вимоги ухвали від 04.09.2020 підлягають виконанню з урахуванням приписів ухвали від 14.09.2020 з терміном виконання - п`ять днів з моменту отримання ухвали від 14.09.2020. Повідомлено про необхідність виконання вимог ухвали від 04.09.2020 з урахуванням ухвали від 14.09.2020 та наслідки такого невиконання, що передбачені статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України. 
30. У мотивувальній частині вказаної ухвали суд першої зазначив, що з урахуванням зменшення розміру судового збору, позивачу необхідно виконати вимоги ухвали від 04.09.2020 у спосіб надання доказів сплати судового збору на суму 840,80 грн., або, з метою вирішення питання про повне звільнення від сплати судового збору, надати достатні докази, які у своєї сукупності свідчитимуть про наявність підстав для зазначеного.
31. На виконання вимог ухвали від 14.09.2020 позивачем 28.09.2020 надано до суду клопотання, в якому позивач просить прийняти остаточне рішення судом про звільнення його від сплати судового збору, так як 5% річного доходу позивача за 2019 рік складає менше ніж сума судового збору, яка визначена Законом України «Про судовий збір». 
32. Відмовляючи у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору суд першої інстанції виходив з того, що згідно довідки про доходи              № 3777817527562716 від 19.06.2020, виданої Головним управлінням пенсійного фонду в Харківській області, вбачається, що розмір пенсії ОСОБА_1 за період з січня 2019 року по грудень 2019 року складає 25 776, 02 грн., 5% яких є більше за розмір зменшеної суми судового збору. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано інших достатніх доказів, визначених статтею 76 Кодексу адміністративного судочинства України, які б свідчили про наявність підстав для повного звільнення позивача від сплати судового збору. 
33. Як вже зазначалося судом касаційної інстанції, відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
34. При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
35. З матеріалів справи встановлено, що позивач при поданні позовної заяви просив звільнити його від сплати судового збору на підставі статті 8 Закону України».
36. Пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. 
37. Частиною другою вказаної статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
38. Так, на підтвердження свого майнового стану позивачем надано довідку про доходи № 3777817527562716, згідно якої сума пенсії ОСОБА_1 за 2019 рік складає 25  776, 02 грн. 
39. З врахуванням зменшеної судом першої інстанції суми розміру судового збору до 840, 80 грн., та враховуючи, що 5 відсотків розміру річного доходу позивача складає  1 288, 80 грн., Верховний Суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який підтриманий судом апеляційної інстанції, що підстави для звільнення позивача від сплати судового збору, які визначені статтею 8 Закону України «Про судовий збір» відсутні, оскільки сума судового збору, яку необхідно сплати за подання позовної заяви не перевищує 5 % річного доходу скаржника за 2019 рік.
40. Крім того, Суд вважає за необхідне зазначити, що звільнення від сплати судового збору, є правом, а не обов`язком суду. Одночасно суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, який є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.
41. Інших доказів на підтвердження наявності встановлених частиною першою статті 8 Закону України «"Про судовий збір» обставин, які є підставою для звільнення від сплати судового збору за весь рік, що передував року подання позовної заяви, позивач не надав.
42. Враховуючи вищевикладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що повертаючи позовну заяву позивачу на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд діяв в межах процесуального закону. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
43. Доводи та аргументи позивача не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.
44. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень.
45. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

постановив:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
2. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2020 у справі № 520/11464/2020 залишити без змін. 
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     Ж.М. Мельник-Томенко 

Судді                                                                  А.В. Жук
                                                                                
                                                                      Н.М. Мартинюк