Справа № 127/22030/20 
Провадження № 33/801/45/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач: Оніщук В. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року                                                                               м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Корпало Віталія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2020 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що водій ОСОБА_1 03.10.2020 о 00:40 год. на а/д М-12, 379 км. у м. Вінниці, керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia» моделі «A7», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода. Від проходження огляду водій у встановленому законом порядку відмовився у лікаря - нарколога в медичному закладі КП ВОНД «Соціотерапія». Висновок лікаря-нарколога №3155 від 03.10.2020, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.
При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 цілком доведена. Факт відмови останнього від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксований відповідними належними доказами та жодним чином не спростований. За наявних фактичних обставин, що мають місце, у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки він відмовився пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Корпало Віталій Миколайович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, просив її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення було складено у відсутність свідків, що свідчить про його недопустимість. 
Висновок КП ВОНД «Соціотерапія» №3155 від 03.10.2020 не містить результатів огляду, в ньому зазначено лише про відмову особи від проходження медичного огляду, тобто висновок складений з порушенням Інструкції і є недійсним. 
Крім того, ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції було зазначено, що останній сам наполягав на проходженні медичного огляду шляхом здачі аналізів у КП ВОНД «Соціотерпапія» у зв`язку із відсутністю належних антивірусних умов, однак йому було відмовлено.
Вказані пояснення не було включено до мотиваційної частини постанови суду першої інстанції та не було проаналізовано, чим грубо порушено право на захист ОСОБА_1 .
В судове засідання  ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Корпало В.М. не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, при цьому адвокатом надано заяву про розгляд справи у їх відсутність, а також зазначено про підтримання апеляційної скарги.
Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.
Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №031081 від 03.10.2020, водій ОСОБА_1 03.10.2020 о 00:40 год. на а/д М-12, 379 км. у м. Вінниці, керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia» моделі «A7», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода. Від проходження огляду водій у встановленому законом порядку відмовився у лікаря - нарколога в медичному закладі КП ВОНД «Соціотерапія», чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП. 
В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП щодо  ОСОБА_1  складений з порушеннями вимог законодавства.
Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення викладені у статті 256 КУпАП.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Так, згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
За змістом частин другої та шостої статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським в присутності двох свідків. Проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до вимог пунктів 4, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 №1103, передбачено, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, якими не можуть бути особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Також, пунктом 7 розділу IX "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Аналогічні вимоги містить і пункт 6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України за №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція).
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №031081 від 03.10.2020 не зазначено дії  ОСОБА_1  щодо ухилення від огляду.
Згідно із пунктом 15 розділу ІІІ «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» Інструкції передбачено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Пунктом 22 розділу ІІІ «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. 
Згідно з протоколом серії ДПР18 №031081 від 03 жовтня 2020 року та висновком щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння №3155 від 03 жовтня 2020 року, під час проведення огляду  ОСОБА_1  не було залучено двох свідків. 
Отже, при проведенні огляду на стан сп`яніння і складанні протоколу за частиною першою статті 130 КУпАП відносно  ОСОБА_1  працівниками поліції було допущено істотні порушення вимог статті 266 КУпАП, постанови КМУ №1103, наказу МВС України №1395, спільного наказу МВС і МОЗ України №1452/735, оскільки при проходженні огляду на стан сп`яніння не забезпечено присутність двох незацікавлених осіб, які б могли підтвердити чи спростувати факт відмови  ОСОБА_1  від огляду на стан сп`яніння, а також не зазначено дії особи, щодо ухилення від огляду під час складання проколу про адміністративне правопорушення.
Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".
При цьому, наявний в матеріалах справи рапорт працівника поліції, який є зацікавленою особою, не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, з цих же підстав не є належним доказом і надані в судовому засіданні пояснення працівника поліції. Матеріали відеофіксації, на які зроблено посилання судом першої інстанції не є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення.
Будь – які інші докази на підтвердження вчинення  ОСОБА_1  правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, відсутні.
Таким чином, належних і допустимих доказів, які б підтверджували наявність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять.
Під час розгляду вказаного протоколу суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені недоліки протоколу і доданих до нього матеріалів. 
В силу частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно вимог статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а апеляційний суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд дійшов висновку, щодо недоведеності вини  ОСОБА_1  в скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Висновок суду першої інстанції, про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.
За встановлених під час апеляційного розгляду справи обставин, є законні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі у зв`язку з недоведеністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 245, 247, 280, 289, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,
п о с т а н о в и в :

       Апеляційну скаргу адвоката Корпало Віталія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
       Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2020 року скасувати. 
       Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя Вінницького
       апеляційного суду:                                                 В. В. Оніщук