Справа № 738/540/20 	Головуючий у 1 інстанції Сова Т. Г. 	
Провадження № 33/4823/4/21 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП    	  	

П О С Т А Н О В А 

18 січня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд у складі судді судової палати у кримінальних справах Баглая І.П., з участю захисника Слєпченка С.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 15 травня 2020 року.
Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.
Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху, яке виразилося у відмові його від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як особи, яка 05 квітня 2020 року о 20 год. 06 хв. у м. Мені Чернігівської області по                             вул. 1 Травня керувала автомашиною «ВАЗ 2102», д.н.з. НОМЕР_1 . 
В апеляційній скарзі захисник, в інтересах ОСОБА_1 , просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вказує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за неповного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що останній спиртне 05 квітня 2020 року взагалі не вживав, а до приїзду працівників поліції його автомашина вже близько години була припаркована біля будинку. Звертає увагу, що поліцейські не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, наполягаючи зробити це одразу на місці. Враховуючи запровадження карантину, останній відмовився від такого освідування, оскільки мундштук від приладу «Драгер» здався йому нестерильним. Вказує, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про розгляд справи в суді першої інстанції.
Враховуючи, що ОСОБА_1 ознайомився з оскаржуваною постановою місцевого суду лише 13 листопада 2020 року через свого захисника, з метою забезпечення доступу до правосуддя, строк апеляційного оскарження йому необхідно поновити.
Із матеріалів справи, пояснень захисника, а також доводів апеляційної скарги вбачається, що вона необґрунтована. 
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, наявним у матеріалах справи, місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 . Саме за цією адресою останній двічі повідомлявся судом першої інстанції про розгляд справи, а також сюди було надіслано постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, яка теж, як і попередні листи, повернулася у місцевий суд не врученою. Крім того, працівникам Менської міської ради двічі за вказаною адресою не вдалося вручити ОСОБА_1 зазначену постанову, оскільки дверей будинку ніхто не відчиняв.   
Відсутність ОСОБА_1 при розгляді справи місцевим судом не позбавила його можливості надати необхідні докази своєї невинуватості апеляційному суду, однак таких доказів він не надав.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння належним чином зафіксовано. Саме за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху його притягнуто судом першої інстанції до адміністративної відповідальності.
ОСОБА_1 долею протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо нього, не цікавився й лише після звернення до виконання оскаржуваної постанови місцевого суду розпочав процедуру апеляційного оскарження, що свідчить про свідоме намагання уникнути відповідальності шляхом затягування розгляду справи.  
У свою чергу, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про допит ОСОБА_2 , який, зі слів адвоката, був очевидцем події. ОСОБА_2 є керівником ОСОБА_1 , тобто зацікавленою особою, і в матеріалах справи він до апеляційної процедури не фігурував. У разі присутності ОСОБА_2 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо свого підлеглого, він би міг виказати наявні зауваження, але цього не зробив.
ОСОБА_1 , зі слів захисника, який послався на повідомлення ОСОБА_2 , хворіє, але документів про хворобу не надав. Адвокат пояснив, що з ОСОБА_1 в нього зв`язку немає. 
Захисник наполягав у суді про надіслання копії постанови ОСОБА_1 по місцю реєстрації, але останній за цією адресою поштову кореспонденцію жодного разу не одержував, а уповноважені особи при відвідуванні оселі ОСОБА_1 там не знайшли. 
Наведене вище свідчить про умисел ОСОБА_1 на свідоме затягування розгляду справи.
За викладених обставин позицію сторони захисту апеляційний суд розцінює як намагання уникнути відповідальності.  
Порушень законодавства, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної постанови суду першої інстанції, у справі не вбачається. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,   

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 15 травня 2020 року щодо                     ОСОБА_1   — без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	І. П. Баглай