У Х В А Л А        
16 березня 2021 року
м. Київ
справа № 640/1068/17
провадження № 61-2514ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., 
Червинської М. Є.,
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Київського районного суду 
м. Харкова від 10 вересня 2020 року, додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2020 року (з урахуванням ухвали Київського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2020 року про виправлення описки) та постанову Харківського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні користування нерухомим майном, встановлення сервітуту,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , з урахуванням уточнення, просив суд зобов`язати ОСОБА_3 не чинити йому перешкод у здійсненні користування нерухомим майном та встановлення сервітуту.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод у здійсненні ним права користування належною йому на праві приватної власності частини житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: 
АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу ОСОБА_1 до коридору літ. «1-1», площею 1,8 кв. м; частини передпокою літ. «1-2», 
площею 8,9 кв. м; коридору літ. «1-9», площею 19,3 кв. м; кладової літ. «1-10» площею 1,1 кв. м; кладової літ. «1-11», площею 2,6 кв. м; житлової кімнати 
літ. «1-12», площею 17,8 кв. м; санітарного вузлу літ. «1-13», площею 4,5 кв. м; житлової кімнати літ. «1-14», площею 19,9 кв. м; кладової літ. «1- 15», 
площею 3,5 кв. м; житлової кімнати літ. «1-16», площею 20,7 кв. м; 
кладової літ. «1-17», площею 3,5 кв. м; ганку літ. «а», площею 6,2 кв. м; 
погрібу літ. «Г», площею 12,0 кв. м; воротам літ. «№ 2», площею 7,4 кв. м; 
1/2 частини огорожі літ. «№ З», площею 99,65 кв. м; 1/2 частини замощення 
літ. «І», площею 14,65 кв. м, що відповідає 49/100 частини домоволодіння, та вигрібної ями літ. «№ 4» та вигрібної ями літ. «№ 5», які знаходяться у спільному користуванні  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Додатковим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2020 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесенні 
судові витрати на правову допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 8 800,00 грн, стягнуто із ОСОБА_3 на користь 
ОСОБА_1 - 2 500,00 грн.
15 лютого 2021 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2020 року, додаткове рішення Київського районного суду 
м. Харкова від 23 вересня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 08 липня 
2020 року у справі № 682/2008/16-ц, постанові Верховного Суду від 08 лютого 2021 року у справі № 338/158/19, постанові Великої Палати Верховного Суду 
від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду 
від 17 жовтня 2018 року у справі № 301/1894/17, постанові Верховного Суду 
від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.
Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати із Київського районного суду м. Харкова цивільну справу 
№ 640/1068/17 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні користування нерухомим майном, встановлення сервітуту.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, 
який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                     В. М. Коротун
В. С. Жданова
М. Є. Червинська